ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 січня 2023 року
м. Київ
справа № 368/947/16
провадження № 51-6145км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 липня 2022  року про повернення апеляційної скарги.
 
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК), терміном на 60 днів по 6 серпня 2022 року включно.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 липня 2022  року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з тим, що її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.
 
Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасуватиухвалу апеляційного суду. Зазначає, що ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року суддею не проголошувалась, а її копія йому не вручалась, у зв`язку з чим у  поданій ним апеляційній скарзі він не зазначив дату отримання копії оскаржуваного рішення. Вважає, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення місцевим судом вимог статей 196, 331 КПК щодо порядку розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. 
 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 зазначала, що касаційна скарга є обґрунтованою, однак вважала, що вона не підлягає до задоволення з огляду на те, що з урахуванням положень 
ст. 197 КПК скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду з призначенням нового апеляційного розгляду не зможе забезпечити відновлення прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 .
 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин (ч. 1 ст. 433 КПК).
У п.1 ч. 1, ч. 2 ст. 438 КПК передбачено, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК). 
Згідно зі ст. 370 і ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК), а забезпечення права на апеляційний перегляд справи віднесене законодавцем до основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст.  14 Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з приписами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як убачається зі змісту оскарженого судового рішення, суд апеляційної інстанції повернув обвинуваченому ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском встановленого ст. 395 КПК строку на апеляційне оскарження і апеляційна скарга не містить клопотання про поновлення цього строку.
Мотивуючи своє рішення апеляційний суд, вказав, що в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не зазначив дату отримання копії оскаржуваної ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року та не надав документальних підтверджень щодо дотримання ним строків апеляційного оскарження, передбачених ст. 395 КПК, а матеріали провадження також не містять даних про отримання ним копії цього судового рішення.
Однак, на думку колегії суддів касаційної інстанції, ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не ґрунтується на вказаних вище вимогах кримінального процесуального закону.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
А тому при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст. 395 КПКстроку апеляційного оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та момент його закінчення, а також час вчинення учасником провадження дій щодо подання апеляційної скарги.
Відповідно до положень п. 1-1 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під  час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Водночас у абзаці першому ч. 3 ст. 395 КПК закріплено положення про те, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
При цьому наведене положення ч. 3 ст. 395 КПК по суті є спеціальною нормою стосовно визначеного у п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК загального правила щодо обчислення строків апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під  час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
З огляду ж на особливості правового становища особи, яка перебуває під вартою, та обмеження її можливостей щодо самостійної реалізації закріплених у законі процесуальних прав, а також беручи до уваги скорочений строк оскарження вказаних у п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК ухвал суду першої інстанції, колегія суддів доходить висновку про те, що для застосування положень абзацу першого ч. 3 ст. 395 КПК ухвала, що підлягає врученню особі, яка перебуває під вартою, за  своїм змістом повинна відповідати ознакам відповідного судового рішення, визначеним у ст. ст. 370, 372 КПК. 
Тобто при встановленні для особи, яка перебуває під вартою, початку перебігу строку апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під  час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, слід виходити з моменту вручення такій особі повного тексту відповідного судового рішення.
Виходячи з наведеного, при встановленні початку перебігу строку апеляційного оскарження ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022  року для обвинуваченого ОСОБА_6 , який на той час утримувався під вартою, суд мав виходити саме з  моменту вручення йому копії повного тексту цієї ухвали.
Згідно ж із даними розписки ДУ «Київський слідчий ізолятор», яка надійшла на запит Верховного Суду, повний текст ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_6 , який перебував під вартою, отримав 1 серпня 2022 року.
Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року, ще до отримання ним копії судового рішення, а саме - 7 липня 2022 року.
Проте, всупереч вимогам статей 395, 399 КПК суд апеляційної інстанції не встановив початок перебігу строку апеляційного оскарження вищезазначеного судового рішення та залишив поза увагою те, що обвинувачений ОСОБА_6 , котрий перебував під вартою, отримав повний текст оскаржуваного ним судового рішення лише 1 серпня 2022 року, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про подачу апеляційної скарги з  пропуском встановленого ст. 395 КПК строку.
Таким чином, під час перевірки апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року судом апеляційної інстанції було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.  438 КПК є підставою для скасування такого судового рішення і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
При новому розгляді апеляційному суду необхідно врахувати наведене та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 15 липня 2022  року про повернення обвинуваченому ОСОБА_6 апеляційної скарги на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 8 червня 2022 року скасувати і  призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                               ОСОБА_2                                                 ОСОБА_3