Ухвала 
                              
15 лютого 2023 року 
м. Київ
 
справа № 554/4768/19
провадження № 61-12446св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого -	Ступак О. В.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.,	Олійник А. С., Яремка В. В.,	
 
учасники справи:
позивач - Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник»,  
відповідачі: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація 
№ 2» Полтавської міської ради, ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» про ухвалення додаткового судового рішення, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів 
 
У травні 2019 року Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» (далі - ДК ЖЕП «Будівельник») в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Рибаченка М. П. звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради (далі - КП «ЖЕО № 2), ОСОБА_1 про визнання недійсним договору найму та виселення.
 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2020 року позовні вимоги ДК ЖЕП «Будівельник» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Рибаченка М. П. задоволено. Визнано недійсним договір найму квартири АДРЕСА_1 , від 27 вересня 2018 року, укладений між КП «ЖЕО № 2» та ОСОБА_1 . Виселено ОСОБА_1 із житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06 травня 2020 року вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 лютого 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу                          ДК ЖЕП «Будівельник» задоволено, постанову Полтавського апеляційного суду від  29 липня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового судового рішення
 
У жовтні 2021 року до Верховного Суду електронною поштою надійшла підписана кваліфікованим електронним підписом заява ДК ЖЕП «Будівельник» про ухвалення додаткового рішення у справі  № 554/4768/19. 
 
Заява мотивована тим, що суд касаційної інстанції задовольнив касаційну скаргу заявника, але не вирішив питання про судові витрати, які були понесені заявником при розгляді касаційної скарги, та складаються зі сплаченого судового збору.
 
З огляду на вказане ДК ЖЕП «Будівельник» просить ухвалити додаткову постанову
у справі  № 554/4768/19 та вирішити питання про розподіл таких судових витрат.
 
Позиція Верховного Суду та її нормативно-правове обґрунтування 
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.                                                                  
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
 
Підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Таким чином, нормами процесуального права передбачено повноваження касаційного суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Тобто у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Вказаний висновок узгоджується з висновками, викладеними, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19 (провадження № 11-436апп21), від 30 березня 2021 року у справа № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20), в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028сво18).
 
Ця правова позиція щодо застосування вказаної вище норми права є незмінною.
 
При прийнятті 19 травня 2021 року постанови Верховного Суду розподіл судових витрат не був вирішений, оскільки суд касаційної інстанції не ухвалював своє рішення і не змінював його, а направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті.
 
Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу ДК ЖЕП «Будівельник» задоволено, постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2020 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції, не вирішується. 
 
Такий розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який при новому розгляді справи ухвалить нове судове рішення, у тому числі шляхом ухвалення у порядку, передбаченому ЦПК України, додаткового рішення.
 
Висновки Верховного Суду
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява ДК ЖЕП «Будівельник»  про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.
 
Керуючись статтею 141, 260, 270, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ: 
 
У задоволенні заяви Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» про ухвалення додаткового рішенняу справі за позовом Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Рибаченка Миколи Петровича до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №  2» Полтавської міської ради, ОСОБА_1 про визнання договору найму недійсним та виселення відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є  остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Головуючий	О. В. Ступак        	
Судді:	І. Ю. Гулейков        	
 	А. С. Олійник        	
 	С. О. Погрібний        	
 	В. В. Яремко