РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 569/6482/18
Провадження № 22-ц/4815/29/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Гордійчук С. О., Вейтас І. В.
секретар судового засідання – Крижов В. С.

учасники справи:
позивач – Приватне підприємство «Фірма Укрекопласт»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Омельчука Дениса Володимировича та представника ОСОБА_1 – адвоката Власик Вікторії Яківни на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2021 року у складі судді Панас О. В., ухвалене в м. Рівне об 11 годині 50 хвилин, повний текст рішення складено 06 серпня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

Приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що ним 26.12.2006 року на підставі договорів купівлі-продажу було придбано у власність земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства на території Великожитинської сільської ради Рівненського району. В подальшому, 20.09.2007 року Рівненським районним відділом земельних ресурсів за позивачем було оформлено Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: Державний акт серії АГ № 373795 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0033; Державний акт серії АГ № 373798 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0036; Державний акт серії АГ № 373797 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0035; Державний акт серії АГ № 373796 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0034; Державний акт серії АГ № 373798 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0037. Після 
ознайомлення з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в ЄДРПОУ, ПП «Фірма Укрекопласт» стало відомо, що державними реєстраторами вчинено неправомірні реєстраційні дії та прийняті неправомірні рішення, внаслідок яких земельні ділянки, що належать позивачу 01.12.2016 року було зареєстровано за ТзОВ «Мавіотос», а в подальшому – за ОСОБА_1 . За фактом незаконної реєстрації земельних ділянок за ТзОВ «Мавіотос» 24.04.2017 року в ЄРДР було внесено дані щодо кримінального провадження за ч.2 ст.364 КК України за матеріалами якого позивачу стало відомо, що: 01.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір №1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», за умовами якого продавець ОСОБА_2 продає позивачу свою частину частки у розмірі 61% статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», що еквівалентно 6100,00 грн., а покупець купує зазначену частку та сплачує вартість частки, яка складає 500,00 грн. у повному розмірі; 01.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір №2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», за умовами якого продавець ОСОБА_1 продає позивачу свою частину частки у розмірі 38,9% статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», що еквівалентно 3890,00 грн., а покупець купує зазначену частку та сплачує вартість частки яка складає 500,00 грн. у повному розмірі. Приватне підприємство «Фірма Укрекопласт» заперечує факт укладання договорів купівлі-продажу часток статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос» № 1 та № 2 від 01.07.2016 року факт їх підписання та посвідчення печаткою підприємства, а сплату та отримання грошових коштів за вказаними договорами. вав та не отримував. У кримінальному провадженні за фактом незаконної реєстрації земельних ділянок провадились слідчі дії, в результаті яких на підставі Висновку експерта № 1.1-214/17 від 30.10.2017 року в рамках судової почеркознавчої експертизи, що проводилась Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, було встановлено, що підписи від імені директора Приватного підприємства фірма «Укрекопласт» ОСОБА_3 в графі «Покупець» та «Директор» в обох оскаржуваних договорах купівлі-продажу виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. Просило суд визнати недійсним договір № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладений 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» та ОСОБА_1 , та визнати недійсним договір № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладений 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» та ОСОБА_2 .

Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2021 року вказаний позов задоволено. Визнано недійсним договір № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладений 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укекопласт» та ОСОБА_1 . Визнано недійсним договір № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладений 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 524 грн. 00 коп..

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК України, яка встановлює, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими не це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою, та обґрунтоване встановленими обставинами справи, підтвердженими зібраними у справі належними і достовірними доказами, зокрема, висновком судової почеркознавчої експертизи, які вказують на те, що оскаржувані договори купівлі-продажу від імені директора Приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» ОСОБА_3 в графі «Покупець» та «Директор» в обох оскаржуваних договорах купівлі-продажу виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою, що, в свою чергу, свідчить про відсутність волевиявлення на укладення цих правочинів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції обидва відповідачі оскаржили його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Власик Вікторія Яківна вважає заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2021 року незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Заперечує наявність передбачених законом підстав для ухвалення судового рішення в заочному порядку та пояснює, що ні її довіритель, ні його представник не були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не отримували повісток про виклик в судові засідання, в тому числі в те, в котрому було ухвалено оскаржуване рішення. Стверджує, що даний спір підсудний господарському суду, оскільки у цій справі оскаржуються договори, предметом купівлі-продажу у яких є частка в статутному капіталі ТОВ «Мавіотос», а відтак спір є корпоративним та підлягає розгляду в суді господарської юрисдикції. Вважає, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що оспорювані правочини не підписані керівником позивача, а висновок суду щодо цього ґрунтується на припущеннях. Пояснює, що висновок експерта як доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили і підлягає оцінці судом разом з іншими доказами. Додає, що в оскаржуваному заочному рішення суд не дав оцінки висновку експерта як письмовому доказу. Вважає помилковим посилання суду на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 918/36/19 від 26.03.2021 року, якою залишено без зміни рішення Господарського суду Рівненської області від 03.11.2020 року, та пояснює, що цією постановою не встановлено жодних обставин недійсності оспорюваних у даній цивільній справі правочинів, адже предметом розгляду господарської справи було оскарження рішення загальних зборів учасників ТОВ «Мавіотос» від 01 липня 2016 року, оформлене протоколом № 1/6. Додає, що судом не було взято до уваги і того, що сторонами у справі № 918/36/19 були ТОВ «Мавіотос» та ПП «Фірма Укрекопласт», тоді як у даному спорі відповідачами є фізичні особи, що можуть спростовувати у загальному порядку обставини, встановлені щодо певної особи рішенням суду у господарській, цивільній, адміністративній справі, що набрало законної сили. Звертає увагу на те, що наявні в матеріалах справи та надані позивачем докази в копіях не засвідчені у встановленому законом порядку. Стверджує, що оспорювані правочини підписувалися уповноваженою особою позивача і для підтвердження цієї обставини просить суд призначити почеркознавчу експертизу підписів ОСОБА_3 в графі «покупець» та «директор» у договорах купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мавіотос» № 1 та № 2 від 01.08.2016 року. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У поданому на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Власик Вікторії Яківни відзиві представник ПП «Фірма Укрекопласт» адвокат Діонісьєв Ігор Миколайович вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без зміни, а апеляційну скаргу відхилити як безпідставну.

У своїй апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Омельчук Денис Володимирович вважає заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2021 року незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені законом підстави для ухвалення судового рішення в заочному порядку та пояснює, що його довіритель не був належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не отримував ні копії позовної заяви із додатками, ні повісток про виклик в судові засідання, що виключило для нього можливість з`явитися в судове засідання або повідомити про причини своєї неявки, що, в результаті, призвело до обмеження його процесуальних прав на участь в судовому засіданні, на надання доказів та спростування доказів сторони позивача, на участь у дослідженні доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення. Зазначає, що суд першої інстанції не перевіряв та не оцінював експертний висновок № 1.1-214/17 від 30.10.2017р., проведений експертом Рівненського НДЕКЦ в межах досудового розслідування кримінального провадження, у якому жодній особі не оголосили підозру, як письмовий доказ, а лише безпідставно послався на правову оцінку цього висновку експерта, яка була надана Господарським судом Рівненської області в рішенні від 03.11.2020 року у справі № 918/36/19, залишеним без зміни постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у цій справі від 26.03.2021 року, та яка у відповідності до вимог ч. 7 ст. 82 ЦПК України не є обов`язковою для суду і не звільняє позивача від обов`язку довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Звертає увагу, що досліджувані експертом ОСОБА_4 об`єкти, зокрема, підписи ОСОБА_3 як директора ПП «Фірма Укрекопласт» на оспорюваних договорах купівлі-продажу були на кожній сторінці скріплені круглими печатками ПП «Фірма Укрекопласт». Додає, що директор ПП «Фірма Укрекопласт» не повідомляла правоохоронні органи про викрадення печатки підприємства. Стверджує, що оскільки оспорювані договори були засвідчені оригінальними печатками ПП «Фірма Укрекопласт» та в подальшому ці правочини були схвалені ПП «Фірма Укрекопласт» шляхом передачі чотирьох земельних ділянок до ТОВ «Мавіотос» по укладеному та підписаному уповноваженими особами 01 липня 2016 року акту приймання-передачі, спірні договори не можуть бути визнані недійсними з підстав, визначених ч. 2 ст. 203 ЦК України. Додає, що визнання договорів відчуження спірного майна недійсними без визнання недійсними акту приймання-передачі земельних ділянок від ПП «Фірма Укрекопласт» до ТОВ «Мавіотос», на підставі якого останнє набуло права власності на спірне нерухоме майно, не матиме наслідком звільнення земельних ділянок, ні усунення перешкод у користуванні ними, атому не відновить порушеного права позивача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні цього позову. З наведених міркувань просить апеляційний суд: 1. скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові; 2. Викликати в судове засідання для роз`яснення Висновку судової почеркознавчої експертизи № 1.1-214/17 від 30.10.2017р. експерта Рівненського НДЕКЦ Скрипника М. М.; 3. призначити у справі повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського НДІСЕ; 4. Витребувати із Рівненського РВП ГУНП в Рівненській області оригінали об`єктів почеркознавчого дослідження (договір № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року, договір № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року, протокол № 1/6 загальних зборів учасників ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року, Статут ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016р., акт приймання-передачі від 01.07.2016 року).

Відзиву на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Омельчука Дениса Володимировича не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи  на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 26.12.2006 року Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» на підставі договорів купівлі-продажу було придбано у власність земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства на території Великожитинської сільської ради Рівненського району. 
В подальшому, 20.09.2007 року Рівненським районним відділом земельних ресурсів за позивачем було оформлено Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме: 
- Державний акт серії АГ № 373795 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0033; 
- Державний акт серії АГ № 373798 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0036; 
- Державний акт серії АГ № 373797 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0035;
- Державний акт серії АГ № 373796 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0034; 
- Державний акт серії АГ № 373798 – кадастровий номер земельної ділянки 56:246:815:00:05:025:0037.

За фактом незаконної реєстрації земельних ділянок за ТзОВ «Мавіотос» 24.04.2017 року в ЄРДР було внесено дані щодо кримінального провадження за ч.2 ст.364 КК України, ыз яких вбчається, що:
       - 01.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Договір № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос». За даним договором продавець ОСОБА_2 продає позивачу свою частину частки у розмірі 61% статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», що еквівалентно 6100,00 грн., а покупець купує зазначену частку та сплачує вартість частки яка складає 500,00 грн. у повному розмірі. 
       - 01.07.2016 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос». За даним договором продавець ОСОБА_1 продає позивачу свою частину частки у розмірі 38,9% статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», що еквівалентно 3890,00 грн., а покупець купує зазначену частку та сплачує вартість частки яка складає 500,00 грн. у повному розмірі. 

У кримінальному провадженні за фактом незаконної реєстрації земельних ділянок провадились слідчі дії в результаті яких було встановлено, що підписи від імені директора Приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» ОСОБА_3 в графі «Покупець» та «Директор» в Договорі № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою; підписи від імені директора Приватного підприємства «Фірма Укрекопласт» ОСОБА_3 в графі «Покупець» та «Директор» в Договорі № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Дані факти встановлено Висновком експерта № 1.1-214/17 від 30.10.2017 року в рамках судової почеркознавчої експертизи, що проводилась Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 918/36/19 від 26.03.2021 року було залишено без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 03.11.2020 року у даній судовій справі. При ухваленні судового рішення від 03.11.2020 року Господарським судом Рівненської області було встановлено фактичні обставини судової справи з посиланням на відповідні наявні у судовій справі докази (стор.5 абз.10.11 рішення), а саме, господарським судом на підставі експертного висновку від 30.10.2017 року № 1.1-214/17 встановлено, зокрема, що: 1) підписи від імені ОСОБА_3 в графі «покупець» та «директор» в договорі № 1 купівлі – продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою; 2) підписи від імені ОСОБА_3 в графі «покупець» та «директор» в договорі № 2 купівлі – продажу частки статутного капіталу ТОВ «Мавіотос» від 01.07.2016 року виконані не ОСОБА_3 , а іншою особою. 
Крім того, господарським судом в рішенні від 03.11.2020 року, залишеним в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2021р., встановлено, що досліджений судом висновок експерта від 30.10.2017 року № 1.1-214/17 відповідає критеріям належності, допустимості, достовірності та іншим вимогам процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Господарський процесуальний кодекс України установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 цього Кодексу).
Натомість відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України  суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається із позовної заяви та доводів апеляційних скарг, вимоги позивача полягають у визнанні недійсним договору № 1 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладеного 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» та ОСОБА_1 , та визнання недійсним договору № 2 купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», укладеного 01.07.2016 року між Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» та ОСОБА_2 .

Тобто, предметом оскаржуваних договорів є частка у статутному капіталі господарського товариства.

Згідно п. 4 ч. 1  статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів віднесено розгляд справ у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Частиною третьою статті 80 Господарського кодексу України встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Розмір статутного капіталу товариства складається з номінальної вартості часток його учасників, виражених у національній валюті України. Розмір частки учасника товариства у статутному капіталі товариства може додатково визначатися у відсотках. Розмір частки учасника товариства у відсотках повинен відповідати співвідношенню номінальної вартості його частки та статутного капіталу товариства (частини перша та друга Закону України від 06 лютого 2018 року № 2275-VIIІ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.

Оспорювані договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ «Мавіотос» є підставами виникнення, зміни та припинення прав і обов`язків позивача щодо частки в статутному капіталі ТзОВ «Мавіотос», тобто вони стосуються відповідних прав і обов`язків позивача щодо участі у діяльності та управлінні цього товариства, а отже, відносини, які виникли між позивачем та відповідачами, за своєю правовою природою є корпоративними відносинами щодо володіння, користування й розпорядження належними сторонам корпоративними правами у цьому товаристві.

Справи в спорах щодо правочинів незалежно від їх суб`єктного складу, що стосуються акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав у юридичній особі, підлягають розгляду господарськими судами. Винятком є спори щодо таких дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з того, що предметом спору є визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу ТзОВ «Мавіотос», які були укладені Приватним підприємством «Фірма Укрекопласт» 01.07.2016 року із ОСОБА_1 та із ОСОБА_2 , цей спір є корпоративним та підлягає розгляду господарським судом за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. п. 1 ч. 1 ст. 255, 367, 376, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 – адвоката Омельчука Дениса Володимировича та представника ОСОБА_1 – адвоката Власик Вікторії Яківни задовольнити частково.

Заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 серпня 2021 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Роз`яснити позивачеві, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 січня 2023 року.

Головуючий                                                        Ковальчук Н. М.

Судді:                                                                Вейтас І. В.

       Гордійчук С. О.