Ухвала
 
23 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 495/10542/21
провадження № 61-3212ск23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу адвоката Маковецького Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та недотриманої заробітної плати в рамках кримінальної справи № 495/2212/18 (провадження № 11-кп/813/633/21),
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку грошові кошти на свою користь 2 000 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 74 197,90 грн втраченого заробітку.
 
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області рішенням                     від 11 серпня 2022 року позов задовольнив частково. Стягнув з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку грошові кошти на користь ОСОБА_1 690 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 74 197,90 грн у рахунок відшкодування недоотриманого заробітку у сумі. В решті позову відмовив. Судові витрати компенсував за рахунок держави. 
 
Одеський апеляційний суд постановою від 08 лютого 2023 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнив частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2022 року змінив в частині стягнутого на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди зі зменшенням суми з 690 000,00 грн до 400 000,00 грн; в частині стягнутого на користь ОСОБА_1 відшкодування недоотриманого грошового забезпечення зі зменшенням суми з 74 197,90 грн до 69 596,76 грн. В решті рішення суду залишив без змін.
 
01 березня 2023 року адвокат Маковецький О. М. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у цій справі.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі адвокат Маковецький О. М. як представник ОСОБА_1 узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Крім цього, у прохальній частині касаційної скарги адвокат Маковецький О. М. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційної інстанції в частині зменшення відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 з        690 000,00 грн до 400 000,00 грн та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції. Однак, не зазначає дати постановлення оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування; уточнити прохальну частину касаційної скарги, в якій зазначити, яке саме судове рішення ним оскаржується з датою його постановлення; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Маковецького Олександра Миколайовича як представника ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                            А. Ю. Зайцев