ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1226/23 Справа № 213/956/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                      Корчистої О.І.
суддів:                            Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,
за участю секретаря                     Шумило І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №213/956/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР», треті особи: Департамент розвитку інфраструктури міста Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року,

встановив:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», треті особи: Департамент розвитку інфраструктури міста Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , про захист прав споживача та визнання дій неправомірними.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником нежитлового приміщення (продовольчого магазину) по АДРЕСА_1 , розташованого на першому поверсі будинку, яке на цей час на підставі договору позики використовує її син ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності, про що відповідачу було відомо. 
Незважаючи на те, що договору на прибирання прилеглої території з відповідачем ОСОБА_1 не укладала, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з червня 2018 року нараховує за цією адресою суми за прибирання прибудинкової території, яку фактично не прибирає, оскільки прибирає її відповідальний працівник магазину. 
Борг за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2020 року склав згідно з розрахунком відповідача 5135, 10 гривень. 
На сьогодні відповідач продовжує нараховувати суми за послуги, які, на думку позивача, вона не отримує. Вважає, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» має намір отримувати кошти за ненадані фактично послуги. Позивач, не мешканка цього будинку, вважає, що договір на управління нежитловим приміщенням не повинна взагалі укладати з ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР». 
В нежитловому приміщенні, яке їй належить ніхто не проживає, приміщення використовується як продовольчий магазин ФОП ОСОБА_2 . Нежитлове приміщення має окремий вхід/вихід на проспект Південний, а не у внутрішньо будинкову та прибудинкову територію. В магазині є своя прибиральниця, яка прибирає сходи до магазину та прилеглу територію. Вважає, що ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» зловживає своїм становищем та неправомірно нараховує їй оплату за прибирання прибудинкової та внутрішньо будинкової території, порушує її права та інтереси. 
Просила визнати дії ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з нарахування грошових коштів за надання житлово-комунальних послуг з прибирання прилеглої території, на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі б/н від 18 листопада 2013 року споживачу ОСОБА_1 , за обслуговування нежитлового приміщення (магазину) за адресою: АДРЕСА_1 неправомірними.
Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини справи та не надав належної оцінки тому, що, згідно матеріалів справи Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд в Інгулецькому районі б/н від 18 листопада 2013 року, укладений між відповідачем та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області було розірвано, але не встановлено коли саме і яким чином. Суд першої інстанції не врахував та не проаналізував зміст вказаного договору. 
Також судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , але не є мешканкою цього багатоквартирного будинку для яких відповідач надає послуги згідно Договору від 18 листопада 2013 року, та не користується внутрішньо будинковою та прибудинковою територією. Зазначає, що, виходячи з контексту та умов Договору від 18 листопада 2013 року він був укладений для надання житлових послуг саме мешканцям багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 . З ФОП ОСОБА_1 або ФОП ОСОБА_2 , який фактично користується нежитловим приміщенням, необхідно було укладати окремий господарський договір на надання послуг. 
Посилаючись на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2021 року, яким було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» борг в сумі 5 135,10 гривень за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2020 року суд не врахував, що дія Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі б/н від 18 листопада 2013 року не розповсюджується на неї та її нежитлове приміщення, як на інших мешканців багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» просить залишити рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.
В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» Мироненко М.О. доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, підтримала.
В судове засідання апеляційного суду інші учасники судового розгляду не з`явились, повідомлялись про час та місце розгляду справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» Мироненко М.О., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення за наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 3 ст.  3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, площею 81,5 кв.м, з підвалом площею 30,8 кв.м, яке вбудоване в перший поверх 4-х поверхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.6)
На підставі договорів позики від 29 грудня 2017 року та від 30 грудня 2019 року вказане приміщення передано ОСОБА_1 ОСОБА_2 у користування, як зазначено в договорі «під розташування магазину». (а.с.32, 33)
18 листопада 2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» було укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі (об`єкт № 1), за яким надання послуг починає здійснюватися з 01 лютого 2014 року, і відповідно до п. 1 розділу 1 якого відповідач здійснює функції управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості. 
Згідно п. 4.4. договір припиняє свою дію у випадку підписання нового договору, який відповідає новим нормативним актам і Законам України. (а.с.29-31).
Також судом встановлено, що 26 липня 2021 року між ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» та уповноваженою особою від співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_2 підписано Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який набрав чинності з 01 вересня 2021 року, згідно з яким Відповідач, як управитель будинку, зобов`язується надавати співвласником будинку послугу з управління, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (п.3). Згідно з п.3 Договору послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна, його поточний ремонт. (а.с.80-86).
Додатком № 1 до вказаного Договору є список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності. В переліку квартир та приміщень під порядком номером 45 вказана квартира/нежитлове приміщення АДРЕСА_1 і прізвище його власника ОСОБА_1 (а.с.87)
Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для власників (орендарів) нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) у м. Кривому Розі встановлені Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №435 від 27 грудня 2011 року, зі змінами, внесеними рішенням № 231 від 10 травня 2017 року. (а.с.74-77). В додатках до вказаних рішень вказано перелік робіт на виконання послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, періодичність та строки їх виконання для всіх категорій споживачів.
Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 176 від 12 квітня 2017 року встановлено граничні розміри тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, що надаються населенню м. Кривого Рогу ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», окремо за кожним будинком. (а.с.78-79)
На підтвердження фактично наданих послуг (в тому числі і прибирання прибудинкової території) відповідач надав Відомості по видам послуг з утримання будинку та прибудинкової території та картки фактичної собівартості утримання будинку за адресою АДРЕСА_2 за період з 01 червня 2018 року по 31 грудня 2019 року. (а.с. 53-73)
Згідно наданого розрахунку, сума заборгованості по приміщенню за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2020 року становить 5 135,10 гривень. (а.с.11)
Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, позивач, як співвласник багатоквартирного будинку, зобов`язана сплачувати кошти за надані відповідачем послуги, в тому числі і за прибирання прибудинкової території, оскільки дана послуга входить до обов`язкового переліку послуг, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 190 від 27 серпня 2018 року, і які надає ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» відповідно до укладеного із співвласниками будинку Договору та рішень виконкому Криворізької міської ради. Крім того, суд врахував, що сума заборгованості за період, вказаний ОСОБА_1 в позовній заяві, вже стягнута рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2021 року по справі № 210/600/20, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції, тобто правомірність дій відповідача по нарахуванню позивачу коштів за надані послуги встановлена судом. З урахуванням положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд дійшов висновку по відсутність підстав для визнання дій відповідача неправомірними. 
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За положеннями ч. 2 ст. 382 ЦК України всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі, допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) управитель - це особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
01 травня 2019 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.
Згідно зі ст. 1 цього Закону, управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком і комунальні послуги.
Згідно зі ст. 12 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.11 Закону України «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником, уповноваженим на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласник багатоквартирного будинку власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п.10 ч.1ст.7 Закону).
Положеннями ч. 1 ст. 12 вказаного Закону визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Згідно з частиною 2 цієї статті, витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 01 лютого 2014 року по 01 вересня 2021 року ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» був управителем будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору з Управлінням благоустрою та житлової політики, а з 01 вересня 2021 року по теперішній час є управителем даного будинку на підставі договору, укладеного 26 липня 2021 року із співвласниками будинку і як управитель зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору.
На підтвердження фактично наданих послуг, зокрема і прибирання прибудинкової території, ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» надав відомості по видам послуг з утримання будинку та прибудинкової території та картки собівартості утримання будинку за адресою АДРЕСА_2 за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2020 року. (а.с. 63-73). 
За вказаний період ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» у сумі 5135,10 гривень, яка стягнута рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 червня 2021 року (а.с. 100-101), залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року (а.с. 102-105). 
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи, що, звертаючись з позовною вимогою про визнання дій відповідача з нарахування коштів за надання житлово-комунальних послуг з прибирання прилеглої території на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд в Інгулецькому районі від 18 листопада 2013 року (який діяв до 31 серпня 2021 року), позивач фактично не погоджується з нарахуванням їй відповідачем заборгованості за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2020 року, правомірність нарахування якої було встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для визнання таких дій відповідача неправомірними. 
З огляду на вищезазначені обставини та вимоги закону доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не розповсюдження на неї, як на власника нежитлового приміщення в будинку по АДРЕСА_2 дії, Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі від 18 листопада 2013 року є неспроможними. 
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, тому підстави для його скасування відсутні.
При цьому, апеляційний суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення  шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 20 лютого 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста