СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2023 року                              м. Харків                        Справа № 905/348/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя  Лакіза В.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА", смт Васищеве, Харківська область,
на рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2022, ухвалене в приміщенні Господарського суду Донецької області в м. Харкові, повний текст якого складений 17.11.2022 (суддя Харакоз К.С.),
у справі №905/348/22
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА",                       смт Васищеве, Харківська область,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання", м.Костянтинівка, Донецька область, 
про стягнення 156189,11 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про стягнення 156189,11грн, з яких: 149592,00грн – сума боргу; 6597,11грн - пеня.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №21-99 від 07.09.2021 в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, поставленого в вересні-листопаді 2021 року.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.11.2022 у справі №905/348/22 позовні вимоги ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" до відповідача ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про стягнення 156189,11грн задоволено частково, в розмірі  74796,00 грн. Стягнуто з ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" на користь ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" 74796,00грн  основного боргу; судовий збір в сумі 1188,10 грн. В решті позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване доведеністю позивачем нездійснення  ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" повної оплати за отриманий товар згідно видаткової накладної №616 від 11.11.2021 на суму 149592,00 грн, яка згідно наданого позивачем розрахунку, є оплаченою частково, у розмірі 74796,00грн. При цьому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено здійснення поставки продукції за видатковою накладною № 636 від 19.11.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-587 від 19.11.2021 на суму 149592,00 грн. Також місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведеність наявності заборгованості відповідача у визначені позивачем періоди, в сумах, на які позивач здійснює нарахування пені, оскільки підтвердженням факту здійснення господарської операції внесення передоплати/оплати товару є первинні документи, а не сам розрахунок штрафних санкцій, адже зазначені у розрахунку відомості про здійснення оплат не свідчать про наявність факту такої господарської операції.
ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2022 у справі №905/348/22 частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме банківських виписок. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 відкрито апеляційне провадження та ухвалено здійснити розгляд справи №905/348/22 в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.
Згідно з ч. 7 ст. 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, передбачено, що офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
Пунктом 17 розділу ІІІ цього Положення  особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у представника позивача адвоката Притули М.В. та у відповідача ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" наявні Електронні кабінети.
Відповідно до довідок про доставку електронного листа документ в електронному вигляді, а саме копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 у справі № 905/348/22, надіслано до Електронних кабінетів представника позивача адвоката Притули М.В. та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" 05.12.2022 о 14:23 годині. 
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали про відкриття апеляційного провадження отримана апелянтом 16.12.2022.
Заперечень щодо розгляду справи в порядку  спрощеного позовного провадження  від учасників справи до суду не надходило.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Керуючись положеннями ч. 3 ст. 263 ГПК, якою передбачено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, судова колегія здійснює перегляд справи за наявними в ній матеріалами. 

Розглянувши клопотання апелянта про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме банківських виписок, судова колегія зазначає про таке. 
Згідно з ч. ч. 1, 3   ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Господарським процесуальним законодавством передбачено чіткий порядок надання доказів до суду.
Так, відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 296 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Враховуючи положення ст. 80 ГПК України, всі докази повинні бути подані позивачем разом з позовною заявою до суду першої інстанції, а у випадку неможливості подати докази у зазначений строк, позивач повинен повідомити про це суд та зазначити про підстави, які заважають йому надати такі докази.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не повідомляв суд про неможливість надати будь-які докази в межах визначеного законом строку.
При цьому, звертаючись до суду апеляційної інстанції скаржником не наведено підстав неподання зазначеного доказу до суду першої інстанції, а також не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання нових доказів.
Обґрунтовуючи причини подання нових доказів на стадії апеляційного перегляду рішення позивач посилається на те, що докази, які були надані до суду першої інстанції для підтвердження оплати за поставлений товар покупцем, визнані місцевим судом неналежними та недопустимими.
Разом з тим, зазначені позивачем обставини не є об`єктивно непереборними та такими, що заважали учаснику справи надати до суду докази на підтвердження своїх вимог. В даному випадку порушення строків надання доказів до суду зумовлено суб`єктивною поведінкою сторони спору.
Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Судова колегія зауважує, що здобуття нових доказів на стадії апеляційного перегляду справи суперечить основоположним принципам змагальності та рівності сторін господарського судочинства. Обставин об`єктивної неможливості подання вказаних доказів до суду першої інстанції та, відповідно, наявності виняткового випадку для прийняття судом апеляційної інстанції нових доказів, заявником не доведено.
Враховуючи зазначене, клопотання позивача про долучення нових доказів не підлягає задоволенню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Між ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" (постачальником) та ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" (покупцем) 07.09.2021 укладено договір поставки №21-99, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити в обумовлені даним договором терміни покупцеві товар в кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар відповідно до умов даного договору.
Згідно з п. 2.1 договору ціни на товар, що поставляються постачальником, є вільними відпускними і вказуються в специфікаціях до цього договору. 
Пунктом 2.4 договору передбачено, що загальна сума договору визначається сумами специфікацій, і не повинна перевищувати 3000000 (три мільйона) гривень. 
Поставка товару здійснюється на умовах СРТ склад покупця (Україна, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 172) відповідно до "Інкотермс" в редакції 2020 року, якщо інше не зазначено в специфікації (п. 3.1 договору).
Відповідно до п. 3.2 договору датою постачання і датою виникнення права власності на товар вважається дата підписання обома сторонами накладної на передачу товару. 
Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна кількість товару, що поставляється, асортимент, сортамент, номенклатура, загальна вартість товару визначаються в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно з п. 5.1 договору термін постачання товару вказується в специфікаціях до договору. 
Датою постачання товару вважається дата, яка зазначається у видатковій накладній. Видаткова накладна повинна включати найменування товару, кількість в одиницях виміру, узгоджену ціну, та загальну вартість товару, а також ПДВ по поставці, яка встановлена діючим законодавством України (п. 5.2 договору). 
Відповідно до п. 7.1 договору покупець зобов`язаний здійснити 100% передплату за поставлений на умовах даного договору товар, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно виставлених рахунків. Порядок розрахунків: - 50% передплата, решта 50% оплачується протягом 10-ти календарних днів від дати постачання, якщо інше не зазначене в специфікації.
Сторонами у п. 7.2 договору погоджено, що датою оплати за товар є дата зарахування коштів на рахунок постачальника. 
За п. 9.1 договору за порушення грошових зобов`язань за цим договором вина сторона сплачує потерпілій стороні штрафну санкцію в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення умов оплати. У разі порушення термінів постачання, вказаних у специфікаціях, покупець має право відмовитись від договору і вимагати повернення передплати. Повернення передплати в цьому випадку виконується протягом 5-ти робочих днів від дати письмового повідомлення постачальника про відмову від договору.
Пунктом 10.1 договору передбачено, що термін дії договору - з моменту його підписання обома сторонами і до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах на кожен наступний рік.
Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін угоди.
До договору поставки від 07.09.2021 №21-99 сторонами підписано специфікації: 
№1 від 07.09.2021 на суму 156096,00грн з ПДВ;
№2 від 21.09.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ;
№3 від 21.10.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ; 
№4 від 02.11.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ;
№5 від 11.11.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ;
№6 від 17.11.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ.
Відповідно до зазначених специфікацій фактична кількість товару визначається згідно накладних (п.2), поставка товару здійснюється автомобільним транспортом (п.3), ціна визначена на умовах СРТ склад покупця (Україна, м. Костянтинівка, вул. О.Тихого, 172) згідно з редакцією "Інкотермс 2020" (п. 4). Товар, що поставляється – кислота сірчана технічна першого ґатунку (ГОСТ 2184-2013).
На виконання умов договору ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" здійснено поставку товару відповідачу: 
за видатковою накладною №455 від 17.09.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-413 від 17.09.2021,  на суму 149982,24грн з ПДВ;
за видатковою накладною №501 від 05.10.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-457 від 05.10.2021,  на суму 149592,00грн з ПДВ;
за видатковою накладною №553 від 23.10.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-506 від 23.10.2021,  на суму 149592,00грн з ПДВ;
за видатковою накладною №589 від 05.11.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-543 від 05.11.2021,  на суму 149592,00грн з ПДВ; 
за видатковою накладною №616 від 11.11.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-568 від 11.11.2021, на суму 149592,00грн з ПДВ.
Позивачем було виставлено рахунки на оплату №443 від 15.09.2021 на суму 149982,24грн, №485 від 30.09.2021 на суму 149592,00грн, №545 від 21.10.2021 на суму 149592,00грн, №580 від 03.11.2021 на суму 149592,00грн, №614 від 11.11.2021 на суму 149592,00грн, №631 від 17.11.2021 на суму 149592,00грн.
Позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання щодо поставки продукції згідно з умовами договору постачання та поставив покупцю товар на загальну суму 897942,24грн, проте відповідач не здійснив оплату товару в повному обсязі, через що утворилась  заборгованість з оплати отриманого покупцем товару в сумі 149592,00грн.
ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" звернулося до ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" з вимогою від 18.01.2022 №1801 про сплату заборгованості за договором постави №21-99 від 07.09.2021, в якій вимагало у покупця протягом 7 календарних днів з дати отримання вимоги сплатити борг у розмірі 149592,00грн.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вимога отримана ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" 26.01.2022.
У зв`язку з несплатою ТОВ "Костянтинівський завод металургійного обладнання" заборгованості за договором поставки №21-99 від 07.09.2021 у розмірі 149592,00грн                 ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" звернулося до суду з даним позовом. 
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.11.2022 у справі №905/348/22 позовні вимоги задоволено частково з підстав, що зазначені вище. 

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
За положеннями статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).
Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки від 07.09.2021 №21-99 ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" здійснено поставку товару кислоти сірчаної технічної першого ґатунку згідно з видатковими накладними: за видатковою накладною №455 від 17.09.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-413 від 17.09.2021, на суму 149982,24грн з ПДВ; за видатковою накладною №501 від 05.10.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-487 від 05.10.2021,  на суму 149592,00грн з ПДВ; за видатковою накладною №553 від 23.10.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-506 від 23.10.2021, на суму 149592,00грн з ПДВ; за видатковою накладною №589 від 05.11.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-543 від 05.11.2021, на суму 149592,00грн з ПДВ; за видатковою накладною №616 від 11.11.2021, товарно-транспортною накладною №TT1103-568 від 11.11.2021, на суму 149592,00грн з ПДВ.
Відповідно до вказаної на названих видаткових накладних інформації товар отримано за довіреністю начальником відділу постачання Тараненко Є.В. Копії довіреності        Тараненко Є.В. містяться в матеріалах справи.
Позивач стверджує, що виконав свої зобов`язання щодо поставки продукції згідно з умовами договору постачання та поставив покупцю товар на загальну суму 897942,24грн, проте відповідач не здійснив оплату товару в повному обсязі, через що утворилась  заборгованість у розмірі 149592,00грн.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач, зокрема, посилається на часткову оплату вартості товару, що поставлена за видатковою накладною №616 від 11.11.2021, товарно-транспортною накладною   №TT1103-568 від 11.11.2021, на суму 149592,00грн з ПДВ. Так, за наданими позивачем до суду першої інстанції доказами  останній посилається на оплату відповідачем 50% від вартості поставленого товару, а саме на суму 74796,00грн.
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів оплати покупцем вартості поставленого товару за видатковою накладною №616 від 11.11.2021 у повному обсязі, то заборгованість за поставлений товар у розмірі 74796,00грн є доведеною та підлягає стягненню з відповідача.
Щодо тверджень позивача про відсутність оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар у розмірі 74796,00грн за видатковою накладною № 636 від 19.11.2021 судова колегія зазначає про таке. 
До матеріалів справи ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" додано видаткову накладну №636 від 19.11.2021 та товарно-транспортну накладну №TT1103-587 від 19.11.2021 на суму 149592,00грн з ПДВ.
Однак, зазначені документі не містять підписів покупця про отримання товару, товарно-транспортна накладна №TT1103-587 від 19.11.2021 не містить відміток про розвантаження.
Позивач зазначає, що відповідач від підпису видаткової накладної № 636 від 19.11.2021 відмовився, незважаючи не те, що поставка товару відбулась.
Проте видаткова накладна №636 від 19.11.2021 та товарно-транспортна накладна №TT1103-587 від 19.11.2021 не містять інформації щодо відмови покупця від підписання цих документів та про підстави такої відмови.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Пунктом 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення),  передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення).
Відповідно до п. 2.5 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи (пункт 2.14 Положення).
Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, тобто, судам під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця тощо).
У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.08.2020 у справі № 927/833/18, від 21.09.2021 у справі № 918/1026/20.
У пункті 33 постанови Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №915/905/16, зокрема, зазначено, що порушення правил оформлення первинних документів не спричиняє їх недійсність, але безпосередньо впливає на можливість доведення стороною обставин, на підтвердження яких вона подала відповідні документи. Накладна - це супроводжуючий первинний документ, що використовується в бухгалтерському обліку та містить основні облікові дані про товар, що передається, відправляється, транспортується. Отже, накладна є належним документом, що підтверджує оформлення договірних відносин між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 915/878/16 зазначено, що для з`ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції. Зважаючи на принцип превалювання сутності над формою, судам слід було врахувати фактичне здійснення господарської операції, що повинно підтверджуватися, в тому числі, і реальним джерелом походження товару (його виробництва, попередньої купівлі тощо) в обсязі, зазначеному у первинному документі. Разом з тим судами попередніх інстанцій для з`ясування реальності господарської операції не встановлювалося чи має місце відображення операції з отримання товару у податковій звітності.
На підставі викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи копії видаткової накладної № 636 від 19.11.2021 та товарно-транспортної накладної №TT1103-587 на суму 149592,00грн з ПДВ, не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки не містять підпису покупця, а тому не можуть бути беззаперечним доказом факту поставки товару 19.11.2022.
Жодних інших доказів, які б підвереджували факт поставки відповідачу товару згідно видаткової накладної № 636 від 19.11.2021 матеріали справи не містять (докази фізичного переміщення товару, докази виконання його передачі покупцю, докази, які підтверджують отримання товару вказаною позивачем особою, докази відмови покупця від підписання видаткової та товарно-транспотної накладних та підстав такої відмови тощо).
Посилання позивача на конверт з номером відправлення 6241804365396, як на доказ відмови відповідача від підписання видаткової накладної № 636 від 19.11.2021, судова колегія до уваги не приймає, оскільки з наданих ТОВ  "МАРГУНАС-УКРАЇНА" конверту та роздруківки із сайту "Укрпошта" неможливо встановити, які саме документи надсилалися поштовим відправленням на адресу відповідача. 

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 6597,11грн судова колегія зазначає про таке. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Пунктом п. 9.1 договору передбачено, що за порушення грошових зобов`язань за цим договором вина сторона сплачує потерпілій стороні штрафну санкцію в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день порушення умов оплати. У разі порушення термінів постачання вказаних у специфікаціях, покупець має право відмовитись від договору і вимагати повернення передплати. Повернення передплати в цьому випадку виконується протягом 5-ти робочих днів від дати письмового повідомлення постачальника про відмову від договору.
Положеннями частини 1 статті 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.
Відповідно до частини першої     статті 230 ГК України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).
Згідно із частиною четвертою статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно пункту 7.1 договору покупець зобов`язаний здійснити 100% передплату за поставлений на умовах даного договору товар, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно виставлених рахунків. Порядок розрахунків: - 50% передплата, решта 50% оплачується протягом 10-ти календарних днів від дати постачання, якщо інше не зазначено в специфікації.
Пунктом 5.2 договору визначено, що датою постачання товару вважається дата, яка зазначається у видатковій накладній. 
Оскільки поставка товару відповідно до видаткової накладної №616 здійснена постачальником 11.11.2021, отже покупець повинен був здійснити оплату за отриманий товар до 22.11.2021 включно.
Враховуючи, що судом встановлено факт нездійснення покупцем повної оплати за отриманий згідно видаткової накладної від 11.11.2021 №616 товар на суму 74796,00грн, постачальник має право на нарахування пені на зазначену суму заборгованості.
Судова колегія зазначає, що у розрахунку пені, що наданий до позовної заяви позивачем неправильно визначено кінцеву дату виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, а саме позивачем зазначено – 21.11.2021, що є вихідним днем. 
Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Здійснивши розрахунок пені на суму заборгованості 74796,00грн за період з 23.11.2021 по 11.02.2022 (81 день згідно з вимогами позивача), судом апеляційної інстанції встановлено, що визначений розмір пені (3043,07грн) перевищує розмір, зазначений у наданому позивачем розрахунку (3036,92грн), однак, виходячи із позовних вимог, стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 3036,92грн.
Разом з тим, з розрахунку пені, що наданий до позовної заяви, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені і за несвоєчасну оплату за товар, що отриманий покупцем за видатковими накладними №445 від 17.09.2021, №501 від 05.10.2021, №553 від 23.10.2021, №589 від 05.11.2021, №636 від 19.11.2021.
Зі змісту зазначеного розрахунку пені, а також доданої до позовної заяви відомості про оплати (реєстр розрахунків), вбачається, що у загальний період з 27.09.2021 до 23.11.2021 відповідачем поетапно здійснювалася оплата суми вартості товару: за видатковими накладними №455, №501, №553, №589 - в повному обсязі; за видатковими накладними №616, №636 - 50% вартості товару.
Тобто, сума боргу змінювалась протягом загального періоду розрахунків.
Проте, жодних первинних документів, які б підтверджували дати здійснення покупцем платежів за отриманий товар, до матеріалів справи позивачем надано не було. 
Відомість про оплати відповідача (реєстр розрахунків), що надана ТОВ "МАРГУНАС-УКРАЇНА" до позовної заяви, та в якій відображена інформація про здійснення платежів покупцем, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, як слушно зазначено судом першої інстанції, є документом внутрішнього бухгалтерського обліку позивача, та не може бути підтвердженням фактичного зарахування коштів, дати зарахування коштів, призначення платежу.
За відсутності належних доказів, які б підтверджували факт здійснення відповідачем оплат за поставлений згідно видаткових накладних №455, №501, №533, №589 товар, судова колегія позбавлена можливості перевірити правильність вказаних позивачем дат проведення оплат відповідачем, наявності чи відсутності прострочення оплати вартості поставленого товару, сум заборгованості. 
Нарахування пені за несвоєчасне здійснення відповідачем оплати за видатковою накладною №636 від 19.11.2021 судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки, як зазначалося вище, позивачем не доведено факту здійснення поставки за зазначеною видатковою накладною. 
Отже, судова колегія вважає обґрунтованою відмову у стягненні пені у розмірі 3560,19грн.
Враховуючи зазначене, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а тому рішення підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні пені у розмірі 3036,92грн з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п.3 ч.1 ст. 277, ст.ст. 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА" задовольнити частково.
2.Рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2022 у справі №905/348/22 скасувати в частині відмови у стягненні 3036,92грн пені та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.
Резолютивну частину рішення Господарського суду Донецької області від 17.11.2022 у справі №905/348/22 викласти у наступній редакції: 
"Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА",  до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" про стягнення 156189,11грн задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" (код ЄДРПОУ 25599771; 85103, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Інженерна, б. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 34858592; 62495, Харківська область, смт Васищеве, вул. Промислова, 17) 74796,00грн – сума основного боргу, 3036,92 грн пені; судовий збір в сумі 989,07грн.
В решті позовних вимог відмовити."
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод металургійного обладнання" (код ЄДРПОУ 25599771; 85103, Донецька область, м.Костянтинівка, вул. Інженерна, б. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРГУНАС-УКРАЇНА" (код ЄДРПОУ 34858592; 62495, Харківська область, смт Васищеве, вул. Промислова, 17) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 46,31грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України. 

Головуючий суддя                                                                    Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза