КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
справа № 369/1175/13-ц                                                                          Головуючий у суді І інстанції: Дубас Т.В.
провадження № 22-ц/824/4156/2023                                                 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 лютого 2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
Головуючого судді: Сушко Л.П.,
суддів: Суханової Є.М., Олійника В.І.,
секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 березня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № А-37/08.
За умовами п. 1.1. кредитного договору, банк надає позичальнику кредит у сумі 50000,00 доларів США на строк з 18 березня 2008 року по 18 березня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,9 % річних.
Згідно п. 1.4. кредитного договору, кредит був наданий на придбання автомобіля марки Infiniti G 37, 2008 року випуску.
Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобов`язань за дійсним договором банком прийнято в заставу даний автомобіль, про що з позичальником укладено договір застави від 18 березня 2008 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору.
Пунктом 3.1.1. кредитного договору передбачено обов`язок банку відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 та видати позичальнику кредит в сумі 50000,00 доларів США з позичкового рахунку, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в АБ "Украгзбанк".
Кошти з позичкового рахунку позичальника № НОМЕР_1 були перераховані на рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером № TR.23166.1.2669 від 18 березня 2008 року та розрахунком заборгованості ОСОБА_1 ..
Тобто, банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, визначені в п. 3.1.1. вказаного кредитного договору.
В свою чергу, пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в п. 1.4. даного договору цілі та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всі комісійних платежів, у передбачені цим договором строки.
Пунктом 3.3.3., 3.3.4. кредитного договору передбачено зобов`язання позичальника здійснювати повернення суми кредиту та процентів за його використання на рахунок № НОМЕР_1 в АБ "Украгазбанк" МФО 320478Ю щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 595,24 доларів США.
Відповідно до п. 3.1.10. кредитного договору банк нараховує на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти виходячи з 12,9 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № А-37/08 від 18 березня 2008 року, станом на 03.12.2012 року, відповідач з березня 2010 року не виконує свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів.
Згідно п. 5.3. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.
Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитись від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.
У зв`язку з цим, станом на 03.12.2012 року заборгованість відповідача перед банком складає: заборгованість по кредиту прострочена - 37 311,52 дол. США; заборгованість по процентах прострочена - 12 203,21 дол. США; заборгованість попені за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату проценті - 220 860,33 грн. А всього 49 514,73 дол. США та 220 860,33 гривень.
Пунктами 3.3.1., 3.3.3. кредитного договору передбачено що позичальник зобов`язаний використати кредит на зазначені в договорі цілі та сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором.
Крім того, згідно п. 3.3.4. Договору застави заставодавець зобов`язаний за період дії дійсного договору застрахувати заставлене майно на повну вартість за свій рахунок від всіх ризиків страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.
Згідно п. 3.3.13 кредитного договору позичальник зобов`язаний вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого будуть виконанні всі зобов`язання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.
А саме, згідно п. 3.3.14. кредитного договору позичальник зобов`язаний не пізніше, ніж за 3 календарних дні до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, сплачувати такі чергові страхові платежі та не пізніше, ніж за 1 календарний день до граничного строку сплати чергових страхових платежів, визначеного договором страхування, надавати до банку докази таких сплат.
Позичальник, на виконання умов Договору застави застрахувала на користь банку, належний йому на праві приватної власності автомобіль, що підтверджується договором добровільного страхування № 28-0107-6329 від 17.03.2008 року, строк якого закінчився 16 березня 2010 року.
Таким чином, відповідно до п. 4.2. Договору застави від 18 березня 2008 року, відповідач за порушення умов договору застави та кредитного договору щодо обов`язку страхування майна на весь період дії Договору застави, зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 5 % від заставної вартості предмета застави, що становить 19 950,00 гривень. Відповідно до п. 2.3. договору застави предмет застави оцінено в 399 000,00 гривень ( 399 000,00 грн. х 5 % = 19 950,00 грн.).
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № А-37/08 від 18 березня 2008 року у розмірі 49 514,73 дол. США та 220 860,33 гривень, штраф за порушення умов договору застави та кредитного договору щодо обов`язку страхування заставного майна в розмірі 19 950,00 гривень, та судовий збір у розмірі 3 441,00 гривень.
Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області 12 березня 2013 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1   на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість по кредиту в сумі 37 311,52 дол. США, заборгованість по процентах в сумі 12 203,21 дол. США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та за несвоєчасну сплату процентів в сумі 220 860,33 гривень, а всього 49 514,73 дол. США та 220 860,33 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" судовий збір у розмірі 3 441 грн. В решті позову відмовлено.
30 березня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 липня 2020 року задоволено клопотання відповідача про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2013 року скасовано.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором №А37/08 від 18 березня 2008 року у розмірі 27858,13 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" штраф за порушення умов договору застави та кредитного догорору №А37/08 від 18 березня 2008 року щодо обов`язку страхування заставного майна в розмірі 19 950,00 грн. В решті вимог позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись із вказаним судовим рішення, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що при винесенні рішення суду неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги обгрунтовувала тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував те, що ПАТ АБ "Укргазбанк" простив ОСОБА_1 залишок боргу за кредитним договором, про що вказано в самому рішенні суду, та підтверджується витребуваними судом у позивача доказами: протоколом Правління ПАТ АБ "Укргазбанк" № 34 від 07 червня 2018 року та протоколом КР ПАТ АБ "Укргазбанк" № 103/12 від 31 травня 2018 року.
Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що остання операція відповідачем була здійснена 11 березня 2010 року, а тому банком при зверненні до суду не був пропущений строк позовної давності.
Враховуючи викладене просила апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 20 жовтня 2022 року скасувати в частині задоволених судом позовних вимог ПАТ АБ "Укргазбанк" та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Не погодившись із вказаним судовим рішення, представник Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" - Голікова О.В. подала апеляційну скаргу.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про залишення без задоволення вимог Банку в частині стягнення заборгованості по процентам та пені, оскільки Кредитним договором чітко визначено розмір та порядок нарахування процентів та пені.
Вважає ухвалу від 14 липня 2020 року про скасування заочного рішення Києво-Святошинського суду Київської області від 12 березня 2013 року неправомірною, оскільки позивач вважає недоцільним посилання суду першої інстанції про неможливість з`явитись в судове засідання ОСОБА_1 через те, що вона не проживала в с. Жорнівка та виїжджала до Республіки Польща.
Вказує, що судову повістку про виклик в судове засідання на 12.03.2013 року було особисто отримано відповідачем 23.02.2013 року. Як вбачається з відмітки у закордонному паспорті, виїзд ОСОБА_1 за межі України відбувся 13.03.2013 року, а тому відповідач вважає, що твердження відповідача про неможливість з`явитись у судове засідання через виїзд за кордон не відповідає дійсності.
Вважає, що звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення через сім років після його ухвалення є зловживанням своїми процесуальними правами з боку ОСОБА_1 ..
На підставі вищевикладеного, представник позивача просила рішення суду першої інстанції від 20.10.2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
03 січня 2022 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просила її відхилити, рішення суду першої інстанції в частині відмови судом в задоволенні позовних вимог залишити без змін.
10 січня 2023 року представник позивача подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
14 лютого 2022 року на електронну адресу Київського апеляційного суду представник позивача подала письмові пояснення (а.с. 154-177 том 2).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за відсотками та пенею за користування кредитними коштами, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що відповідач позбавлений можливості стягувати з позивача заборгованість за відсотками та пенею за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, оскільки у даному випадку відповідач має право на захист своїх прав на підставі статті ст. 625 ЦК України.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Задовольняючи частково позов в частині стягнення основного боргу, тобто заборгованості по тілу кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови кредитного договору та не виконано взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість, з відрахуванням коштів які були вилучені за продаж заставленого автомобіля.
Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Також суд першої інстанції вбачав підстави для задоволення вимоги про стягнення з відповідача штрафу за порушення умов договору застави та кредитного договору щодо обов`язку страхування заставного майна в розмірі 19 950 грн, з посиланням п. 3.3.4 та . 2.1 Договору.
Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За правилами ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Встановлено, що 18 березня 2008 року між ВАТ АБ "Укргазбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію юридичної особи АБ "Украгазбанк" та Статутом АБ "Украгазбанк" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № А-37/08.
За умовами п. 1.1. кредитного договору, банк надає позивальнику кредит у сумі 50000,00 доларів США на строк з 18 березня 2008 року по 18 березня 2015 року із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 11,9 % річних.
Згідно п. 1.4. кредитного договору, кредит був наданий на придбання автомобіля марки Infiniti G 37, 2008 року випуску.
Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що в забезпечення зобов`язань за дійсним договором банком прийнято в заставу даний автомобіль, про що з позичальником укладено договір застави від 18 березня 2008 року, який є невід`ємною частиною кредитного договору.
Пунктом 3.1.1. кредитного договору передбачено обов`язок банку відкрити позичальнику позичковий рахунок № НОМЕР_1 та видати позичальнику кредит в сумі 50000,00 доларів США з позичкового рахунку, шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 в АБ "Украгзбанк".
Кошти з позичкового рахунку позичальника № НОМЕР_1 були перераховані на рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером № TR.23166.1.2669 від 18 березня 2008 року та розрахунком заборгованості ОСОБА_1 ..
Тобто, банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, визначені в п. 3.1.1. вказаного кредитного договору.
В свою чергу, пунктом 3.3.1. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в п. 1.4. даного договору цілі та здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його використання та всі комісійних платежів, у передбачені цим договором строки.
Пунктом 3.3.3., 3.3.4. кредитного договору передбачено зобов`язання позичальника здійснювати повернення суми кредиту та процентів за його використання на рахунок № НОМЕР_1 в АБ "Украгазбанк" МФО 320478Ю щомісячно не пізніше 10-го числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту у розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 595,24 доларів США.
Відповідно до п. 3.1.10. кредитного договору банк нараховує на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти виходячи з 12,9 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № А-37/08 від 18 березня 2008 року, станом на 03.12.2012 року, відповідач з березня 2010 року не виконує свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів.
Згідно п. 5.3. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.
Відповідно до п. 5.1. кредитного договору, у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитись від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповерненої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.
20 вересня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. було видано виконавчий напис, яким звернуто стягнення на автомобіль.
Предмет застави було реалізовано в рамках виконавчого провадження в 2017 році та перераховано на рахунок Банку кошти у сумі 307005,04 грн, з яких 257058,87 грн- в рахунок погашення простроченого кредиту згідно кредитного договору, 49946, 17 грн - в рахунок погашення відсотків згідно кредитного договору. В подальшому при розгляді даної цивільної справи, банком було надано до суду оновлений розрахунок заборгованості (з урахування суми, зарахованої після реалізації предмету застави) та виписку по рахунку.
Згідно з розрахунком, станом на 26 серпня 2020 року заборгованість відповідача перед банком складає 70933 доларів США 85 центів, що складається з простроченої заборгованості по кредиту 27858 доларів США 13 центів, простроченої заборгованості по процентам 43075 доларів США 72 центи та 1 970 891 грн 99 коп., яка складається з пені за несвоєчасне погашення кредиту 837 760 грн 17 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів 1 133 131 грн 32 коп. Окрім того, за порушення умов Договору застави щодо обов`язку страхування предмету застави заставодавець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 19950, 00 грн.
Згідно витягу з протоколу № 103/12 засідання кредитної ради від 31.05.2018 року заборгованість ОСОБА_1 в розмірі 29 853 доларів США було віднесено до безнадійної та списано за рахунок сформованого резерву. З метою подальшого стягнення, департамент врегулювання боргових зобов`язань зобов`язано провести аналіз на предмет можливості передачі заборгованості у роботу зовнішнім компаніям/третім особам (а.с. 199-204 том 1).
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно не врахував те, що ПАТ АБ "Укргазбанк" простив ОСОБА_1 залишок боргу за кредитним договором, що підтверджується протоколом Правління ПАТ АБ "Укргазбанк" № 34 від 07 червня 2018 року та протоколом КР ПАТ АБ "Укргазбанк" № 103/12 від 31 травня 2018 року, колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.
Відповідно до Протоколів Правління АБ "Укргазбанк" № 34 від 07.06.2018 року  та № 103/12 від 31.05.2018 року відбулося списання безнадійної кредитної заборгованості позичальників, зокрема ОСОБА_1 за кредитним договором.
Відповідно до п. 1.4.2 Протоколу №103/12 від 31.05.2018 року (а.с. 161-164 том 1) передбачено зобов'язання забезпечення подальшого супроводження списаної заборгованості за рахунок резерву безнадійної заборгованості позичальників зазначених у додатках 1-3 цього протоколу кредитної ради Банку, до моменту завершення всіх процесуальних дій. Щоквартально (не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним кварталом) надавати управлінню податкового обліку інформацію (звіт), підтверджено документально щодо фактів проведення роботи з відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості позичальників зазначених у додатках 1-3 цього протоколу кредитної ради Банку.
Слушним також є посилання представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу на постанову Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 810/4482/16 (адміністративне провадження № К/9901/14930/19) в якій досліджувалось питання щодо списання банком заборгованості за кредитом за рахунок страхового резерву, зазначено зокрема наступне: "Постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року №172 затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву.
Згідно з пунктом 7 вищезазначеного Порядку, відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.
Таким чином, внаслідок списання банком заборгованості за кредитом за рахунок страхового резерву правовідносини між банком як кредитором та боржником за кредитним договором не припиняються, оскільки в такому випадку банк залишає за собою право вжити повний комплекс заходів щодо стягнення  в подальшому кредитної заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства України.
Натомість, обов`язковою ознакою анулювання (прощення) кредитором заборгованості є повне припинення зобов`язання боржника перед кредитором.
Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі №825/4309/13-а, від 24 січня 2019 року у справі №808/890/16."
Враховуючи вищенаведене, твердження ОСОБА_1 про прощення позивачем залишку боргу за кредитним договором є помилковими та не знайшли свого підтвердження при розгляді в апеляційній інстанції.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що остання операція відповідачем була здійснена 11 березня 2010 року, а тому банком при зверненні до суду не був пропущений строк позовної давності, колегія суддів відхиляє та погоджується з висновками суду першої інстанції, що банком при зверненні до суду не був пропущений строк, оскільки остання операція була здійснена відповідачем 11.01.2011 року, що підтверджується з розрахунком заборгованості і виписки по рахунку, підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що банк звернувся до суду за захистом своїх прав після вчинення виконавчого напису нотаріуса, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки стягувач має право вживати всі можливі шляхи та способи щодо захисту своїх прав щодо стягнення заборгованості до повної її погашення.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду в частині стягнення з відповідача штрафу за порушення умов договору застави та кредитного договору щодо обов'язку страхування заставного майна в розмірі 19 950 грн, враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис було вчинено 20 вересня 2010 року та пред'явлено Банком до примусового виконання 04.02.2011 року (а.с. 27 том 1).
Позивач ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся 06.02.2013 року, тобто вже після вчинення виконавчого напису та звернення 04 лютого 2011 року до відділу державної виконавчої служби щодо примусової реалізації предмету застави. А тому з урахуванням того, що банк не надав суду письмову вимогу, яку він направляв боржнику, перед виданням виконавчого напису нотаріусом, не можливо встановити точну дату припинення зобов'язань у 2010 році. Тому вимога про стягнення штрафу по договору застави (за неукладення страхування на 2010-2011 рр.), який припинив дію у 2010 році є необгрунтованими та безпідставними. Рішення в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги ПАТ АТ "Укргазбанку" про те, що нестягнута судом заборгованість за пенею у розмірі 220 860 грн 33 коп. та заборгованість по процентах у розмірі 10 366 доларів 43 центів, вважає, що суд першої інстанції не дослідив розрахунок заборгованості належним чином, колегія суддів відхиляє, оскільки дані твердження є помилковими, та не підтверджуються дослідженими судом доказами по справі. Крім того кредитний договір припинив свою дію у 2010 році, а тому після цього строку не можуть бути нараховані відсотки та пеню.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач позбавлений можливості стягувати з відповідача заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, та вірно застосував висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ АТ "Укргазбанку" не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, правильності висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному судовому рішенні, вони не спростовують, а тому відхиляються апеляційним судом у зв`язку з їх необґрунтованістю.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнові права позивача були порушені відповідачем.
Суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 1048, 1050 ЦК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" штрафу за порушення умов договору застави та кредитного договору № А37/08 від 18 березня 2008 року щодо обов`язку страхування заставного майна в розмірі 19 950 грн підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарг, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Звертаючись із даним позовом до суду позивачем сплачено судовий збір до суду першої інстанції в розмірі 3441 грн (а.с. 1, том 1).
Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , враховуючи те, що просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених судом позовних вимог, сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2580,75 грн (а.с. 117 том 2).
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 (що становить 8,3% від суми заявлених вимог), скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення штрафу за порушення умов договору застави та кредитного договору та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, судові витрати понесені ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги в розмірі 214 грн 20 коп. (2580,75*8,3%) підлягають сятгненню з ПАТ АТ "Укргазбанк" на користь ОСОБА_1 ..
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" штрафу за порушення умов договору застави та кредитного договору № А37/08 від 18 березня 2008 року щодо обов`язку страхування заставного майна в розмірі 19 950 грн - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" (ЄДРПОУ: 23697280, адреса реєстрації: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) понесені судові витраті зі сплати судового збору у розмірі 214 грн 20 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено «27» лютого 2023 року.
 
Головуючий суддя                                                                 Л.П. Сушко 
 
Судді                                                                                       В.І. Олійник 
 
                                                                                                Є.М. Суханова