ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2023 року                                                                                      Справа № 902/858/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П. ,  суддя Юрчук М.І. 

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" про розподіл судових витрат у справі № 902/858/22 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон", с.Кобці Васильківського району Київської області
до Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни, м.Гайсин Вінницької області
про стягнення 175 591,97 грн заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни 175 591,97 грн заборгованості, нарахованої в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 637/08 від 05.08.2021, яка складається з: 118 555,00 грн - основного боргу; 18 352,31 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів; 35 566,50 грн - штрафу та 3 118,16 грн - 3% річних.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.12.2022 у справі № 902/858/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" до Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни про стягнення 175 591,97 грн заборгованості за договором поставки задоволено частково.
Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" 118 555,00 грн основного боргу; 35 566,50 грн - штрафу; 3 098,67 грн - 3% річних; 18 352,31 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 2 633,59 грн - відшкодування судового збору.
В позові в частині стягнення 19,49 грн 3% річних - відмовлено.
Відповідач Фізична особа-підприємець Усачова Юлія Володимирівна, не погоджуючись з      ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Вінницької області від 13.12.2022 у справі № 902/858/22 скасувати та закрити провадження у справі.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № 902/858/22, рішення Господарського суду Вінницької області від 13.12.2022 у справі № 902/858/22 залишено без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни залишено без задоволення.
21.02.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому окрім заперечень на апеляційну скаргу заявив про стягнення з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 20 000,00 грн /а.с. 87-89/.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № 902/858/22  заяву ТОВ "Шенкон" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на "08" березня 2023 р. об 12:30 год /а.с. 119-120/.
27.02.2023 (вх. № 1640/23) на адресу суду від Усачової Юлії Володимирівни надійшло клопотання про зменшення витрат на отримання правничої допомоги, в якому просить визнати заявлений розмір судових витрат ТОВ "Шенкон" у справі № 902/858/22 в суді апеляційної інстанції (20 000,00 грн) неспівмірним із складністю справи, витраченим адвокатом часом та обсягом наданих ним послуг, та зменшити їх розмір до розумного, справедливого та обґрунтованого розміру.
В обгрунтування клопотання відповідач зазначає:
- спір у справі № 902/858/22 для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору купівлі-продажу (поставки). У спорах такого характеру, за відсутності особливостей поставки товару у спірних правовідносинах, відсутності протиріч між наявними у справі документами щодо факту поставки товару і його оплати, судова практика є сталою (тим більше, що відповідачка навіть не заперечувала факт поставки, зазначаючи лише, що згідно складеною самим позивачем видатковою накладною вона придбала цей товар як фізична особа, а не як ФОП);
- спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають;
- Верховний Суд у постанові від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 дійшов висновку, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
- з урахуванням складності справи та обсягу виконаних робіт, кількістю підготовлених адвокатом процесуальних документів в суді апеляційної інстанції, тривалості розгляду справи, цілком очевидно, що багато часу на представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (навіть з урахуванням участі у засіданні в режимі відеоконференції) адвокатом витрачено не було. 
Таким чином, на думку відповідача, розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн, стосовно якої подано заяву, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, у т.ч. з урахуванням ціни позову, і, в розумінні приписів частини 5 статті 129 ГПК України, є неспівмірним для цієї справи, зважаючи на її "складність", обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений ним час в суді апеляційної інстанції. Відповідач вважає, що розумними є витрати, які не перевищують 3 000 - 5 000 грн.
08.03.2023 (вх. № 1953/23) від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, також у зазначеній заяві представник просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі.
В судове засідання 08.03.2023 представник відповідача не з`явився, про дату та час судового засідання відповідач повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи те, що відповідач повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, колегія суддів вирішила розглянути заяву ТОВ "Шенкон" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/858/22 в даному судовому засіданні.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну допомогу у даній справі, колегія суддів враховує таке.
За приписами ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України).
Частиною 2 статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Водночас у частині 5 наведеної правової норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України “Про адвокатуру і адвокатську діяльність”, до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано: договір про надання правової допомоги № 22/14 від 22.08.2022, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 17.11.2022, акт наданих послуг від 20.02.2023, рахунок № 23/09 від 20.02.2023 /а.с. 91-93, 94/.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 22.08.2022 між адвокатським об`єднанням "Аргументум" та ТОВ "Шенкон" укладено договір про надання правової допомоги № 22/14, відповідно до якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати юридичну/правову допомогу в обсязі та на умовах передбачених даним договором, зокрема, щодо представництва інтересів клієнта у судах всіх інстанцій та юрисдикцій під час здійснення кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства.
Згідно з п. 3.1 договору правову допомогу, що надається адвокатським об`єднанням клієнт оплачує в гривнях шляхом переказу відповідної суми (гонорару) на поточний рахунок адвокатського об`єднання зазначений в реквізитах сторін даного договору, виходячи з погодинної оплати праці адвокатського об`єднання, що становить 3 000 грн за годину без ПДВ, крім випадку коли сторони узгодили інший спосіб та розмір сплати в додатковій угоді до даного договору.
Даний договір укладений на строк до 31.12.2023 та набирає чинності з моменту його підписання.
17.11.2023 між адвокатським об`єднанням "Аргументум" та ТОВ "Шенкон" укладено додаткову угоду до договору про надання правової допомоги № 22/14, відповідно до якої на підставі п. 3.1 договору про надання правової допомоги № 22/14 від 22.08.2022 сторони узгодили наступний спосіб та розмір оплати гонорару адвокатського об`єднання в межах судової справи № 902/858/22, що на день укладення даної додаткової угоди перебуває у провадженні Господарського суду Вінницької області.
Сторони погодили фіксовану оплату гонорару адвокатського об`єднання в межах справи № 902/858/22, що не залежить від досягнення будь-якого результату справи ( п. 1.1 договору).
Розмір гонорару адвокатського об`єднання в межах справи № 902/858/22 становить, зокрема за представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції 20 000,00 грн (п. 1.2 договору).
Відповідно до акту наданих послуг від 20.02.2023, адвокатським об`єднанням "Аргументум" надано послуги з правової допомоги у справі № 902/858/22, що розглядається Північно-західним апеляційним господарським судом, а клієнт - ТОВ "Шенкон" прийняв послуги з правової допомоги, а саме: представництво інтересів клієнта в суді апеляційної інстанції (підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засіданні, тощо).
Загальна вартість правової допомоги складає 20 000 грн. 
Згідно з рахунком № 23/09 від 20 лютого 2023 року ТОВ "Шенкон" має сплатити адвокатську об`єднанню "Аргументум" 20 000,00 грн.
Колегія суддів вважає, що визначений заявником розмір витрат на правничу допомогу є явно неспівмірним із фактично наданими адвокатом послугами, їх вартість є суттєво завищена.
З матеріалів справи вбачається, що за категорією правовідносин, спір у даній справі  стосується стягнення заборгованості за договором поставки товару. 
Колегія суддів враховує, що спір у даній справі є незначним спором з юридичної точки зору. В той же час судова практика з приводу спірних правовідносин є сталою та не становить виключної правової проблеми.
Докази, якими відповідач заперечував обставини та на яких ґрунтувались позовні вимоги позивача, не містили значного обсягу письмових документів, що підлягали аналізу представником відповідача у даній справі та фактично складались з копії заяви від 14.03.2022 про розірвання договору № 637/08 від 05.08.2021, копії довідки ТТП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, копій замовлення покупця № 4345 від 05.08.2021, № 4570 від 19.08.2021, № 6021 від 30.11.2021, копії виписки з поточного рахунку відповідача за період з 05.08.2021 по 14.03.2022 /а.с. 62-69/.
Отже з урахуванням характеру та предмету спору, кількістю його учасників, складністю та обсягом матеріалів справи, з урахуванням обсягу документів наданих сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, не можна стверджувати, що вивченню та дослідженню адвокатом в межах даної справи підлягав значний обсяг документів, а спір у справі був стандартним з юридичної точки зору та не вимагав від адвоката вивчення значного обсягу джерел права.
Щодо відповідності витрат на правову допомогу критеріям розумності та справедливості, враховуючи фіксований розмір витрат на правову допомогу та необхідністю у такому випадку підтвердити виконані роботи їх обсягом, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, представником відповідача було складено та надано до суду відзив на апеляційну скаргу (а.с. 87-89). Тобто загальний обсяг процесуальних документів виготовлених представником позивача по суті спору складався лише з відзиву на апеляційну скаргу. В той же час колегія суддів вважає, що виготовлення вказаного процесуального документа, для кваліфікованого юриста не є документом значної складності та не потребує значної кількості часу для його виготовлення. До того ж вказаний документ не є значним за обсягом.
Також колегія суддів враховує, що представник позивача приймав участь в судовому засіданні 22.02.2023 в режимі відеоконференції, що підтверджується протоколом судового засідання /а.с. 107-108/.      
Виходячи із встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що за умови визначення у договорі фіксованого розміру правової допомоги в сумі 20 000,00 грн, фактичний обсяг наданих відповідачу послуг, що полягав у підготовці та поданні до суду відзиву на апеляційну скаргу та участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не був значним, а характер та предмет спору не вимагав дослідження та ознайомлення адвоката із значним обсягом процесуальних документів та не становив виключної правової проблеми для кваліфікованого адвоката.
З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, а також проаналізувавши подані позивачем докази стосовно розміру понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, заяву відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, вартість наданих послуг на правову допомогу з урахуванням складності цієї справи та обсягу наданих послуг позивачу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, у розмірі 5 000,00 грн, який відповідає критеріям розумності та пропорційності.       
Враховуючи все вище викладене в сукупності суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" про розподіл судових витрат у справі № 902/858/22  підлягає задоволенню частково, стягненню з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни підлягають витрати понесені позивачем при розгляді Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги  в сумі 5 000,00 грн.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання 08.03.2023 представники сторін не з`явилися, тому з урахуванням ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення додаткового рішення є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 129, 232, 233, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
                       
ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" про розподіл судових витрат у справі № 902/858/22 задоволити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Усачової Юлії Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шенкон" (08606, Київська область, Васильківський район, с. Кобці, вул. Промислова, буд. 15, код ЄДРПОУ 37483268) 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції по справі № 902/858/22.
Доручити Господарському суду Вінницької області видати наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строки та в порядку, встановленими ст. 287-289 ГПК України.
Справу № 902/858/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "13" березня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Дужич С.П.  

Суддя                                                                                              Юрчук М.І.