УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/712/23 Головуючий у 1-й інст. Рожкова О.С. 
Категорія 44 Доповідач Борисюк Р. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року 

       Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Борисюка Р.М.,
суддів         Галацевич О.М., Микитюк О.Ю., 
з участю секретаря 
судового засідання         Гарбузюк Ю.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі  цивільну справу №296/712/23 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист конституційних прав 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рожкової О.С. у м. Житомирі, 
в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила захистити порушені її конституційні права, внаслідок надання головою Житомирської міської ради Сухомлином С.І. довіреностей представникам, а саме: № 26/1298 від 21.12.2019, №66/39 від 05.01.2021, №26/1511 від 21.12.2019, №26/1302 від 21.12.2019, №66/41 від 05.01.2021, №66/47 від 17.01.2022 та стягнення моральної шкоди в сумі 51 000,00 гривень. 
Зазначала, що вказані довіреності, видані представникам з порушенням статуту Житомирської об`єднаної територіальної громади, оскільки в останньому не міститься висновок про те, кому дозволено оформляти довіреності від імені Житомирської міської ради. Названі довіреності використовувалися представником при розгляді позовних заяв ОСОБА_1 .
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року у відмовлено відкритті провадження.
У поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду, є помилковими, оскільки суд істотно порушив норми процесуального права та змінив суть позовної заяви. Вважає, що суд неправильно застосував положення ЦПК, а також не встановив, які правовідносини виникли між сторонами. Зазначає, що її позбавлено права на захист порушених інтересів.
У поданому відзиві ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони та інші учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду мотивуючи таким.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ч.1 ст. 19 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.
Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у статті 16 ЦК України.
Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.
Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на допущення порушення законодавства щодо оформлення та видачі ОСОБА_2 довіреностей №26/1298 від 21.12.2019, №66/39 від 05.01.2021, №26/1511 від21.12.2019, №26/1302 від 21.12.2019, №66/41 від 05.01.2021 №66/47від 17.01.2022 на представництво інтересів Житомирської міської ради під час розгляду цивільних справ за позовами ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 179 ЦПК України позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення у відповіді на відзив.
А статтею 182 ЦПК України врегульовано процесуальне право учасників справи подавати при розгляді справи судом заяви, клопотання і заперечення проти заяв і клопотань, в яких вони викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.
Розглядаючи матеріали позовної заяви, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що порушення, які на думку позивача були допущені ОСОБА_2 при видачі довіреності в межах конкретної справи, не можна визнати шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України. Пояснення та заперечення щодо залучення до участі у справі представника за довіреністю може бути висловлено усно чи письмово під час розгляду конкретної справи, в межах якої представник здійснював повноваження за довіреністю, що видана Житомирським міським головою Сухомлином С.І.
Таким чином відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
З урахуванням наведених вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на підставі наведених норм процесуального закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 січня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                 Судді