ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/12886/21                                                 Суддя першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 січня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Бужак Н.П., Кобаля М.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Рентал» на прийняте у порядку спрощеного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Рентал» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:
У травні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області (далі - Позивач, ГУ ДСНС у Чернівецькій області) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Рентал» (далі - Відповідач, ТОВ «Мотто Рентал») про застосування до ТОВ «Мотто Рентал» заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання зупинити подальшу експлуатацію всіх будівель та устаткування автогазозаправної станції ТОВ «Мотто Рентал» за адресою: вул. Хотинська, 53-а, м. Чернівці, до повного виконання протипожежних вимог і усунення усіх порушень, викладених в акті ГУ ДСНС у Чернівецькій області від 14.04.2021 №27, що стосуються вищезазначеного об`єкта.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2022 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що всі виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, а на момент розгляду справи не було надано будь-яких доказів усунення порушень, виявлених у ході перевірки.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не враховано, що поняття загрози для життя і здоров`я людей є оціночним, а виявлені у ході перевірки порушення не належать до таких, що мають своїм наслідком вжиття заходів реагування. Крім того, наголошує, що прийняті законодавцем нормативно-правові акти в умовах воєнного стану навпаки свідчать про недопущення припинення роботи підприємств критичної інфраструктури.
Після усунення визначених в ухвалі від 24.10.2022 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 07.12.2022.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДСНС у Чернівецькій області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що виявлені у ході перевірки порушення безумовно свідчать про існування загрози життю і здоров`ю людей. Наголошує, що до апеляційної скарги ТОВ «Мотто Рентал» надані докази вчинення останнім дій, спрямованих на усунення виявлених у ході перевірки порушень, однак не підтверджено документально технічне переоснащення АЗС в АГЗС, що вказує на її незаконне функціонування. Підкреслює, що із заявою про проведення повторної перевірки Відповідач не звертався.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2022 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками ГУ ДСНС у Чернівецькій області на підставі наказу від 15.03.2021 №64 (а.с. 23) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 15.03.2021 №1190 (а.с. 24) проведено позапланову перевірку ТОВ «Мотто Рентал» щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 14.04.2021 №27 (а.с. 25-39), який направлено Відповідачу листом (а.с. 40).
Так, із змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено такі порушення ТОВ «Мотто Рентал» Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (зі змінами; далі - ППБУ):
- на об`єкті розпорядчі документи та інформаційні покажчики з питань пожежної безпеки відсутні;
- дотримання працівниками об`єкта встановленого протипожежного режиму не забезпечено;
- роботу новоутвореного підприємства чи використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості не розпочато на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- посадові особи та працівники не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки;
- під час експлуатації об`єктів мінімальні протипожежні відстані зменшено;
- керівник об`єкта, підприємства не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та забезпечив їх технічне обслуговування;
- протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах не утримуються у справному стані. Будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню, не встановлено;
- замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання не проводиться 1 раз на 2 роки;
- захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38;2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;
- усі системи протипожежного захисту (далі -СПЗ) не справні і не утримуються в постійній готовності до виконання роботи;
- будинки, приміщення та споруди системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» не обладнано;
- підтримання експлуатаційної придатності СТО не проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку, не забезпечено;
- для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств спеціальні пожежні щити (стенди) не встановлено;
- вогнегасники не встановлено в легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі. При цьому їх захист від потрапляння прямих сонячних променів та дії опалювальних та нагрівальних приладів не забезпечено;
- інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії не розміщено;
- евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано;
- навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не здійснено;
- техногенну безпеку на об`єкті не забезпечено;
- для інформування населення про небезпеку, яка загрожує населенню від небезпечних об`єктів (небезпечних територій), керівники цих об`єктів (власники небезпечних територій) не забезпечили встановлення по периметру небезпечних об`єктів (небезпечних територій) попереджувальних знаків, електронних інформаційних табло тощо;
- ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки не проведено;
- декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки не здійснено;
- експертизу декларації безпеки об`єктів підвищеної небезпеки не проведено;
- обов`язкове страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання не здійснено;
- план локалізації та ліквідації аварій на об`єкті підвищеної небезпеки не розроблено;
- працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено;
- на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерську службу не створено;
- об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту не проведено;
- аварійно-рятувальне обслуговування не забезпечено;
- об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій не створено;
- на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизовану систему раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та систему оповіщення не створено;
- до роботи на АЗС допущено осіб, які не пройшли навчання за програмою пожежно-технічного мінімуму і мають про це відповідне посвідчення;
- нормовані протипожежні відстані між суміжними будинками, спорудами на території АЗС зменшено;
- не облаштовано місця для куріння;
- на АЗС на видимих місцях плакати, які містять обов`язки водія під час заправляння автотранспорту, а також інструкції про заходи пожежної безпеки не вивішено;
- інші вимоги пожежної безпеки до автозаправних станцій виконуються;
- допускається експлуатація проводів із пошкодженою ізоляцією в приміщенні оператора (люмінесцентні лампи освітлення);
- заповнення дверного отвору в протипожежній стіні до приміщення електрощітової використовується звичайними дверима обшитими металевими листами, відсутній паспорт на двері;
- не заведено журнал обліку вогнегасників;
- не розроблено та не надати Паспорт потенційно небезпечного об`єкта;
- не проводиться очищення резервуарів не рідше одного разу на два роки;
- не фіксується в журналі обліку ремонту устаткування кожне ТО, ремонт та перевірку паливо роздавальних колонок;
- АЗС не забезпечено розрахунковою кількістю плівкоутворювального піноутворювача для ліквідації можливих пожеж протипожежною технікою;
- АЗС не оснащене жорсткою буксирною штангою довжиною не менше 3 метрів;
- не розроблено та не затверджено графік очищення внутрішньої поверхні резервуарів та трубопроводів;
- для відкривання і закривання пробок металевої тари та проведення інших робіт у вибухонебезпечних зонах АЗС працівників не забезпечено набором інструменту з металу, що не утворює іскор;
- приміщення та територію АЗС не до забезпечено первинними засобами пожежогасіння;
- об`єкт не забезпечено зовнішнім протипожежним водопостачанням;
- територію автозаправної станції не сплановано так щоб унеможливити розтікання пролитого палива. На в`їзді і виїзді з території влаштувати похилі підвищення висотою не менше 0.2 м або дренажні лотки для відведення забруднених нафтопродуктами атмосферних опадів в очисні споруди;
- незалежно від наявності у вибухонебезпечних приміщеннях АГЗС(АГЗП) автоматичних приладів сигналізації про небезпечну концентрацію газу в повітрі не рідше одного разу за зміну за допомогою переносних приладів не проводиться аналіз повітря в цих приміщеннях на наявність суміші пропан-бутану з фіксацією результатів аналізу в журналі;
- до введення АГЗС (АГЗП) у експлуатацію не представлено виробничу інструкція з експлуатації і ремонту обладнання, порядку заправляння автомобілів, а також технологічні схеми та інструкції з пожежної безпеки, яка затверджена наказом керівника підприємства;
- не надано проектну документацію, яка затверджена у встановленому порядку на технічне переоснащення АЗС в АГЗС.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 51, 64, 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, а також ряду підзаконних актів, прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, належних і допустимих доказів їх усунення матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Як правильно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС у Чернівецькій області, просить суд застосувати заходи реагування, які пов`язані з повним або частковим зупиненням надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).
Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ТОВ «Мотто Рентал» порушення, зокрема, зменшення під час експлуатації об`єктів мінімальних протипожежних відстаней; не утримання протипожежних дверей, воріт, вікон, люків, клапанів, завісів (екранів) у протипожежних перешкодах у справному стані; несправність усіх систем протипожежного захисту (далі -СПЗ) і неутримання їх у постійній готовності до виконання роботи; необладнання будинків, приміщень та споруд системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»; незабезпеченння аварійно-рятувальне обслуговування; нестворення на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизованої системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та системи оповіщення; зменшення нормованих протипожежних відстаней між суміжними будинками, спорудами на території АЗС зменшено; незабезпечення працівників для відкривання і закривання пробок металевої тари та проведення інших робіт у вибухонебезпечних зонах АЗС набором інструменту з металу, що не утворює іскор; незабезпечення об`єкту зовнішнім протипожежним водопостачанням; відсутність проектної документації, яка затверджена у встановленому порядку на технічне переоснащення АЗС в АГЗС, дійсно створювали загрозу життю та здоров`ю людей, на чому правильно наголошував суд першої інстанції. 
Посилання Апелянта на те, що більшість з виявлених у ході перевірки та зафіксованих в акті від 14.04.2021 №27 порушень усунута, судовою колегією оцінюється критично, оскільки, по-перше, вони взагалі не надавалися до суду першої інстанції, по-друге, надані до апеляційної скарги копії декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки №00-101019-02288, експертного висновку протипожежного стану об`єктів від 19.09.2019 №280, повідомлення про результати ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, паспорту потенційно небезпечного об`єкта, плану локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій, повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки, технічного звіту щодо перевірки і вимірювання електрообладнання, фотографій із зображенням вогнегасників на об`єкті перевірки, договору обов`язкового страхування, укладеного у 2022 році, журналу обліку вогнегасників, інструкції щодо проведення евакуації людей на випадок виникнення надзвичайної ситуації (пожежі) на автозаправних станціях ТОВ «Мотто Рентал», наказу про затвердження Порядку створення та використання матеріальних резервів для запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій ТОВ «Мотто Рентал», хоча і свідчать про те, що Відповідачем вчинялися дії, спрямовані на усунення виявлених у ході перевірки порушень, однак вони, на переконання судової колегії, не містять відомостей про те, що такими діями усувалися чи усунуті саме порушення, які створюють небезпеку чи загрозу для життя або здоров`я людей.
Судовою колегією враховується, що згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 19.05.2020 у справі № 420/5156/18, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали Позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. У протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.
Разом з тим, як було зазначено вище, ні на момент розгляду справи судом першої інстанції, ні на час здійснення перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом доказів того, що виявлені у ході перевірки порушення були усунуті або вчинялися дії щодо їх усунення, Відповідачем не надано.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.
Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 810/2400/18.
У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що не обладнання будівлі АЗС системою автоматичної пожежної сигналізації, необладнання АЗС системою раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виявлення є суттєвими порушеннями, які безумовно становлять загрозу для безпеки життя і здоров`я людей, що неодноразово підкреслювалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.10.2020 у справі № 580/46/19, від 29.10.2020 у справі №815/6378/17, від 28.10.2020 у справі №560/639/19, від 22.10.2020 у справі №820/5232/17.
Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 14.04.2021 №27, то колегія суддів приходить до висновку, що на момент розгляду цієї справи судом першої інстанції та перегляду рішення у ній в апеляційному порядку порушення, виявлені Позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані у згаданому акті, усунуті Відповідачем не були, що виключає наявність підстав для скасування заходів реагування.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.10.2020 у справі №815/6378/17.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що застосування заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Щодо доводів Апелянта про те, що прийняті в умовах воєнного стану нормативно-правові акти, у тому числі що стосуються пожежної та техногенної безпеки, свідчать про недопущення припинення роботи критичної інфраструктури в умовах воєнного стану судовою колегією оцінюється критично, оскільки попри ситуацію, що склалася, життя та здоров`я людини було, є і буде найвищою соціальною цінністю, а будь-яких посилань на норми права, які надають можливість продовження роботи автозаправної станції попри виявлення численних порушень законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, які становлять загрозу для життя і здоров`я людей, Відповідачем не наведено.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотто Рентал» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 червня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Н.П. Бужак

                                                                                                    М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено та підписано 11 січня 2023 року.