ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/26911/21                                       Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                                     Букіна О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року (розглянута у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 10 лютого 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маякова Дениса Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

В С Т А Н О В И Л А:
У жовтні 2021 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 1), Поліцейського 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маякова Дениса Миколайовича  (дпалі - відповідач 2) про скасування постанови серії ЕАО № 4826220 від 27.09.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4   ст. 122 КУпАП.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.09.2021 року відносно нього працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4   ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 12 год. 03 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Honda Pilot», д.н.з. НОМЕР_1 на 426 кілометрі траси М-05 Київ-Одеса перевищив встановлені обмеження руху більш ніж на 50 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4   ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності не містить відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем №ТС 000663 о 12 год. 03 хв. 27.09.2021 були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками 3.29 «Обмеження максимальної швидкості»; 5.70 «Фото, відео фіксація порушень», у зв`язку з чим, зазначені відеозапис та фотокопії не можуть бути належними доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Наголошує на тому, що єдиним доказом вчинення ним правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року позов задоволено.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 4826220 від 27.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4   ст. 122 КУпАП   та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.
Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідачем 1 у справі подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, що 27.09.2021 року відносно ОСОБА_1 працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4   ст. 122 КУпАП, а саме за те, що цього ж дня о 12 год. 03 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Honda Pilot», д.н.з. НОМЕР_1 на 426 кілометрі траси М-05 Київ-Одеса перевищив встановлені обмеження руху більш ніж на 50 км/год., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4   ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені   ст. 286 КАС України.
Щодо правомірності винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.09.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4   ст. 122 КпАП України   та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 1 700, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (стаття 68 Конституції України).
Правила дорожнього руху   відповідно до   Закону України «Про дорожній рух»   встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР   України).
Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
На підставі   ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»   учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього   Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
У п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метоюдотримання правил дорожнього руху.
Згідно з п.1.1.Правил дорожнього руху   ці Правила відповідно до   Закону України «Про дорожній рух»   встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремихвплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.1.3 ПДР   України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5   ПДР   України).
Згідно з п.1.9   ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну. стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».
Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.
Розділами 8, 33 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1).
Дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені (п. 8.4).
Дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
Дорожній знак 1.39 «Аварійно небезпечна ділянка дороги». У разі встановлення знака 1.39 у місцях або на ділянках концентрації дорожньо-транспортних пригод залежно від виду небезпеки разом із знаком обов`язково встановлюються таблички 7.21,1-7.21.4.
Табличка 7.21.1 встановлюються зі знаком 1.39 у місцях або ділянках концентрації дорожньо-тран с 11 ортних пригод.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).
Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно ч. 4 ст. 122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення ПДР, зокрема правопорушення передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч.ч.3-4 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі   про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).
Колегія суддів звертає увагу на надані пояснення відповідача у справі, а саме на те, що 27.09.2021 року 11 год. 55 хв. в ході виконання службових обов`язків поліцейський Маяков Д.М. за адресою: Одеська область, авто мобільна дорога М-05 Одеса-Київ, 426 км, виявив транспортний засіб Honda Pilot, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням, як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» рухаючи зі швидкістю 103 км/год. (максимально дозволена швидкість 50 км/год.), при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год., чим порушив п. 12.9.6) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачене ч. 4 cm. 122 КУпАП.
Дорожні знаки були розташовані незадовго до місця зупинки позивача, що підтверджується схемою та відповіддю з служби автомобільних доріг в Одеській області наданою стороною відповідача та встановлювали обмеження швидкості руху спочатку 90 км/год, 70 км/год, 50 км/год. та ще раз 50 км/год. 
Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCAM. 
Так, відповідно до офіційного сайту Департаменту патрульної поліцій а саме: http://patrol.police.gov.ua/2020/07/29/kilkist-dilyanok-na-yakyh-patrulni-yTiriirvuvatymut- shvydkist-za-dopornogovu-pryladu-trucam-zbilshuyetsya/ встановлено, що на ділянці автомобільної дороги Київ-Одеса, М-05 починаючи з 360 км - по 440 км (початок забезпечення контролю з 29.07.2020 року) та починаючи з 442 км - по 463 км (початок забезпечення контролю з 11.02.2019 року) дозволяється розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCAM. 
При цьому гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення (порушив обмеження швидкості руху) на 426 км автомобільної дороги Київ-Одеса М-05 (фотофайли з розташуванням пристроїв TruCAM з офіційного сайту Департаменту патрульної поліції надавалися до суду першої інстанції, однак судом першої інстанції не були враховані, тому повторно надаються до суду апеляційної інстанції).
Разом із дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості в 90 км/год. 70 км/год, а потім 50 км/год) були застосовані й дорожній знак 1.39 «Аварійно небезпечна ділянка», з табличкою 7.21.1 «Інформує про можливий вид дорожньо-транспортної пригоди».
Пунктом 12.9. ПДР визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5,12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, Знак 3.29. «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правій.
Дані обмеження швидкості запровадженні для попередження й зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод пов`язаних з лобовим зіткненням, безпосередньо перед яким і було зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача.
Таким чином, своїми діями позивач не просто порушувала вимоги ПДР щодо обмеження швидкості руху, а й представляла потенційну загрозу життю та здоров`ю людей.
Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.
Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується фото- та відео- матеріалами відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 Ns ТС000663 та підтверджується роздруківкою файлу 1632743854 NA000 0927_115734.jpg з пристрою TruCAM LTI 20/20 № ТС000663. Зазначений пристрій відповідає всім вимогам законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними доказами.
Даний лазерний вимірювач сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості. Встановлено, що згідно даних експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03 3008. виготовленого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, об`єктом експертизи був лазерний вимірювач швидкості LT1 20/20 TruCam. розроблений (виготовлений) компанією «Laser Technology Inc.». США. Висновок за результатами експертизи: в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISQ/1EC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі TruCAM LT1 20/20 встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому слід враховувати похибку приладу ±2 км/год. Тобто під час допустимості швидкості руху 70 км/год, рекомендований поріг для документування порушення ПДР слід встановлювати на рівні 12 км/год. Лише після перевищення допустимого порогу прилад зафіксує перевищення швидкості руху про що свідчитиме характерний звук високого тону.
Колегія суддів звертає увагу нате, що результатом фіксації порушень правил дорожнього руху лазерним вимірювачем швидкості ТшСАМ - с файл. Данні, які містяться на файлі з TruCAM, можливо роздрукувати. На роздруківці файлу 1632743854_NA000_0927_115734.ipg міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення позивачем, а саме:
назва та модель приладу, яким здійснювалось вимірювання:
дата та час здійснення правопорушення;
географічні координати місця вчинення правопорушення;
швидкість руху автомобіля, щодо якого здійснюється вимірювання;
дистанція до автомобіля;
дозволена швидкість на даній ділянці дороги;
фотофіксація автомобіля в потоці позначеного відміткою «+» вказуючою, який саме об`єкт вимірюється;
фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку.
Прилад ТгиСАМ LTI 20/20 №>ТС000663 зафіксував рух транспортного засобу Honda Pilot, номерний знак НОМЕР_2 зі швидкістю 103 км/год.
Позивачу було роз`яснено суть його правопорушення, ознайомлено з даними, які було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгиСАМ LTI 20/20 № ТС000663.
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, зі змістом якої позивача було ознайомлено та раз яснено права та строки її оскарження.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).
Пунктом 24   Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»   встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.   283   та   284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаиису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На підставі зазначеного, колегія суддів зазначає, що покази приладу TruСАМ LТ 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 
Наразі, при розгляді даного позову, позивач просить суд взяти до уваги, як доказ власні його заперечення своєї вини у вчиненні правопорушення.
Приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації. Основна відмінність приладу від «Візира» і йому подібних - він використовує не радіохвилю, а світловий промінь - лазер, який дозволяє зафіксувати перевищення швидкості конкретного автомобілю в потоці транспорту на відстані, що перевищує кілометр.
Поліція оприлюднила у соцмережах повний список місць, де поліцейські з жовтня 2018 року застосовуватимуть прилади TruCAM. Серед даного переліку є автодорога М 05 Київ - Одеса, обслуговує управління Одеської області.
Окрім зазначеного, колегія суддів звертає увагу на наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис факту вчинення позивачем правопорушення підтверджується фото- та відео- матеріалами відзнятими лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 Ns ТС000663 та підтверджується роздруківкою файлу 1632743854 NA000 0927_115734.jpg з пристрою TruCAM LTI 20/20 № ТС000663. На якому зокрема, вказана відмітка у вигляді хрестика «+», позначає, який саме, конкретний об`єкт відмірюється та з якого вбачається чітка фіксація в потоці автомашин саме «Honda Pilot», д.н.з. НОМЕР_1 з відображенням швидкості. Зазначений пристрій відповідає всім вимогам законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними доказами.
Крім того, зазначає, що відеозаписом зафіксований повний розгляд адміністравтиної справи, працівник поліції представився, пояснив причини зупинки ТЗ, роз`яснив позивачу його права, вказав на порушення, оглянув документи на місці, біля авто позивача склав постанову, яку вручив позивачу та роз`яснив порядок і строк її оскарження. При цьому, позивач не заявив жодного клопотання, не подав жодного заперечення, розписався в постанові, отримав її примірник та поїхав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
При розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відеофіксації з приладу вимірювача швидкості транспортних засобів ТгиСАМ LT1 20/20 № ТС000663 з урахуванням дати та часу зафіксованої на відеозйомці, яка співпадає з зазначеною датою та часом в оскаржуваній постанові, дає підстави стверджувати, що факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом Honda Pilot, номерний знак НОМЕР_3 , який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» рухаючи зі швидкістю 103 км/год. (максимально дозволена швидкість 50 км/год.), при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 53 км/год., чим порушив п. 12.9. б) ПДР - доведений в повній мірі.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адмінвідповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відео фіксація, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджує факт правопорушення, підтверджує відсутність жодних зауважень чи клопотань з боку позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Окрім зазначеного вище, колегі уддів звертає увагу на надані пояснення представником відповідача , а саме на те, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року було відкрито провадження по справі № 760/26911/22 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Вищевказану ухвалу Департаментом патрульної поліції було отримано лише 13.04.2022 року.
Оскільки постанову по справі про адміністративне правопорушення було винесено поліцейським роти № 2 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПІІ Маяковим Д.М., який є поліцейським УПП в Одеській області ДПП, та всі докази по справі знаходяться в УПП в Одеській області ДПП, також за результатами розгляду даної справи всі подальші дії щодо виконання постанови поліцейського чи зупинення такого, внесення відповідних відомостей до баз даних МВС тощо здійснюються уповноваженими працівниками УПП в Одеській області ДПП, а не інспектором, котрий розглядав справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2021 року про відкриття провадження по справі № 760/26911/22 було направлено до УПП в Одеській області ДПП, яку було отримано 02.05.2022 року.
Представником Департаменту патрульної поліції, який здійснював представництво по даній справі 10.05.2022 року за вих. № 4532/41/13/11/22 до Солом`янського районного суду м. Києва було подано заяву про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву.
На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не в повному об`ємі досліджено матеріали справи та позбавлено можливості представника відповідача надати додаткові пояснення до матеріалів справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до не правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, а тому постанова суду першої інстанції має бути скасована з постановленням нової про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень   та   у спосіб, що визначені   Конституцією   та   законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод   та   інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 243, 250, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задоволити.
Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 лютого 2023 року - скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Поліцейського 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Маякова Дениса Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити в повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк

Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак

                                                                                                    М.І. Кобаль