Справа № 127/23447/22
Провадження № 22-ц/801/283/2023
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Сопрун В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року	Справа № 127/23447/22	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів Войтка Ю.Б., Матківської М.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу №127/23447/22 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення самочинно встановлених обмежувачів та приведення прибудинкової території у первинний стан,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Красіловського Вадима Олександровича на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року про зупинення провадження,яка постановлена суддею Романюк Л.Ф.у Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 08 грудня 2022 року, 

в с т а н о в и в :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно встановлених обмежувачів та приведення прибудинкової території у первинний стан.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2  у складі Збройних Сил України але не пізніше ніж до закінчення воєнного стану в Україні.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1  – адвокат Красіловський В.О. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права. Просив ухвалу суду про зупинення провадження скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не досліджено та не встановлено достовірних обставин розташування відповідача, що порушує принцип цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2  – адвокат Конопат М.І. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року розгляд справи в апеляційній інстанції призначено без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.369 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справі, яка переглядається, встановлено, що відповідно до довідки № 1/1577 від 02 листопада 2022 року солдат ОСОБА_2 з 10 березня 2022 року по т.ч. перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.76).

Отже, оскільки в Україні діє воєнний стан і ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 10 березня 2022 року, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на законних підставах прийняв рішення про зупинення провадження у справі, оскільки результат розгляду справи вплине на його права.

Зокрема, стаття 251 ЦПК України, на відмінну від ст. 252 ЦПК України, визначає обов`язок, а не право суду зупинити провадження у справі у разі встановлення вказаних у ній обставин.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані недоведеними та такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv.UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Красіловського Вадима Олександровича залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2022 року про зупинення провадження залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2023 року.

Головуючий                          Сопрун В.В.

Судді                                  Войтко Ю.Б.
       
                                                       Матківська М.В.