ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 705/2159/19		
Провадження № 22-ц/821/83/23		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  - Василенко Л. І.,
суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,
секретаря – Мунтян К. С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – приватне підприємство «Центр-Монтаж-Енерго»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12 квітня 2019 року, стягнення заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, визнання незаконними та скасування наказів від 26 квітня 2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та від 03 липня 2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, у складі: головуючого судді,  ОСОБА_2 , 

в с т а н о в и в :

08.05.2019 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди (а.с. 1-2).
07 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (т.2 а.с. 1-5).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2019 відкрито провадження у справі №705/2159/19, а ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2019 відкрито провадження у справі № 705/3536/19. 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2019 року об`єднано вказані позови в одне провадження, присвоєно справі єдиний реєстраційний № 705/2159/19 № провадження 2/705/1642/19.
16 серпня 2021 року ОСОБА_1 , збільшивши позовні вимоги, остаточно просила: визнати протиправними дії приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15 квітня 2019 року по 28 квітня 2019 року; зобов`язати ПП «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12 квітня 2019 року № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 року по 26.04.2019 року» на «15.04.2019 року по 28.04.2019 року»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за два дні додаткової відпустки у зв`язку з навчанням у сумі 500 грн 01 коп.; визнати незаконним та скасувати наказ від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати незаконним та скасувати наказ від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 та поновити на роботі на посаді юрисконсульта ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 000 грн.
Після передачі справи 705/2159/19 до Ватутінського міського суду Черкаської області, ухвалою від 28 листопада 2022 року справу № 705/2159/19 прийнято до свого провадження суддею даного суду та залишено без руху з підстав не сплати судового збору в розмірі 13073,60 грн або надання документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.
На виконання ухвали Ватутінського міського суду Черкаської області від 28.11.2022 ОСОБА_1 подано 02.12.2022 заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що середній заробіток за час вимушеного прогулу – це заробітна плата, тому за нього не справляється судовий збір. Інші вимоги є похідними від вимог про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.
Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго», в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу від 12.04.2019 № 0013, визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та стягнення моральної шкоди.
Роз`яснено позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.
Продовжено провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго», в частині стягнення заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, визнання незаконним та скасування наказу від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)», визнання протиправним звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Вирішено розгляд цивільної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Призначено судове засідання в даній цивільній справі на 13 год. 40 хв. 21.12.2022 в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області, про що повідомити учасників справи.
Також роз`яснено, що ухвала суду в частині залишення частини позовних вимог без розгляду може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Ухвала, щодо залишення частини вимог без розгляду, мотивована тим, що до заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону, за вимоги немайнового характеру (про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу від 12.04.2019 № 0013, визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників», з розрахунку 768 грн 40 коп. за кожну з них, а також за 1 позовну вимогу майнового характеру (стягнення моральної шкоди в розмірі 1000000 грн) 10000 грн, що становить 1 відсоток заявленої до стягнення суми, відповідно до ч. 13 ст. 187, п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись із ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року.
Направити справу для розгляду до Маньківського районного суду Черкаської області у відповідності до ч. 4 ст. 31 ЦПК України.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з урахуванням знаходження справи в Уманському міськрайонному суді Черкаської області всі наступні склади суду повинні були розпочинати розгляд справи зі стадії підготовчого судового засідання, що відповідає нормі процесуального закону.
Уманським міськрайонним судом Черкаської області, Христинівським районним судом Черкаської області, Монастирищенським районним судом Черкаської області, Жашківським районним судом Черкаської області, Звенигородським районним судом Черкаської області, Лисянським районним судом Черкаської області справа розглядалася на стадії підготовчого судового засідання.
Вважає, що на день постановлення оскаржуваної ухвали справа перебувала на стадії підготовчого судового засідання, а тому в порушення ч. 12 ст. 33 ЦПК України суддя В. Ландюк проігнорував стадію судового процесу, повернувся на стадію перевірки позову на відповідність ст. ст. 175-177 ЦПК України, що свідчить про грубе порушення норм процесуального права. 
Тому вважає, що вимоги щодо сплати судового збору за подачу позовної заяви є протиправними, так як попереднім складом суду на стадії відкриття провадження у справах дане питання вирішувалось.
На думку скаржника, дана справа передана до Ватутінського міського суду Черкаської області із порушенням правил територіальної підсудності.
Щодо підстав пільги щодо сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі зазначає, що такі пільги розповсюджуються на всі процесуальні дії, як єдиний цивільний процес, а саме: звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , представника ПП «Центр-Монтаж-Енерго» - адвоката Каленську С. С., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). 
Судом встановлено, що 08.05.2019 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди (т.1 а.с. 1-2).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2019 позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності ст. 175, ст. 177 ЦПК України, зокрема не викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, не зазначення, з яких саме міркувань виходив позивач визначаючи розмір моральної шкоди та якими доказами підтверджується факт її заподіяння (т.1 а.с. 4-5).
08 липня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої додано позовну заяву з додатками (т.1 а.с. 6). 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.07.2019 відкрито провадження у справі №705/2159/19. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с. 21).
07 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (т.2 а.с. 1-5).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.08.2019 позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності ст. 175, ст. 177 ЦПК України, зокрема позовна заява не містить підпису позивача (т.2 а.с. 23).
19.08.2019 ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків позовної заяви до якої додано позовну заяву (т.2 а.с. 26-30).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.08.2019 відкрито провадження у справі № 705/3536/19. Вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження (т.2 а.с. 31-32).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 вересня 2019 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди (справа № 705/3536/19) передано судді Ковалю А. Б. для вирішення питання про об`єднання з цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди (справа № 705/2159/19) (т.1 а.с. 42, т.2 а.с. 39).
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 листопада 2019 року цивільну справу № 705/3536/19 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконними та скасування наказів про зміну в організації виробництва та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 705/2159/19 за позовом ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про зміну формулювання наказу, стягнення частини заробітної плати та стягнення моральної шкоди, присвоєно справі єдиний реєстраційний № 705/2159/19 № провадження 2/705/1642/19 (т.1 а.с. 79-80).
16 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просила суд збільшити розмір позовних вимог в частині стягнення з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000000 грн (т. 4 а.с. 64-65).
Тобто з урахуванням збільшених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просила: визнати протиправними дії приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15 квітня 2019 року по 28 квітня 2019 року; зобов`язати ПП «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12 квітня 2019 року № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 року по 26.04.2019 року» на «15.04.2019 року по 28.04.2019 року»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за два дні додаткової відпустки у зв`язку з навчанням у сумі 500 грн 01 коп.; визнати незаконним та скасувати наказ від 26.04.2019 року № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати незаконним та скасувати наказ від 03.07.2019 року № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 та поновити на роботі на посаді юрисконсульта ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.
Після неодноразового задоволення відводів та самовідводів та передачі справи № 705/2159/19 з одного районного суду Черкаської області до іншого районного суду Черкаської області, справу, на стадії підготовчого провадження, направлено для розгляду до Ватутінського міського суду Черкаської області.
Ухвалою судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 28 листопада 2022 року справу № 705/2159/19 прийнято до свого провадження та залишено без руху з підстав не сплати судового збору в розмірі 13073,60 грн або надання документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону (т. 7 а.с. 151-156).
Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за позовні вимоги майнового та немайнового характеру щодо: 1) стягнення з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь заробітної плати за два дні додаткової відпустки в зв`язку з навчанням у сумі 500 грн 01 коп.; 2) визнання незаконним та скасування наказу від 03.07.2019 № 25 «Про припинення трудового договору (контракту)» ПП «Центр-Монтаж-Енерго»; 3) визнання протиправним її звільнення та поновлення її на роботі на посаді юрисконсульта ПП «Центр-Монтаж-Енерго».
Крім вказаного, судом першої інстанції зазначено, що зі змісту позовних заяв вбачається, що ОСОБА_1 також заявлено 3 вимоги немайнового характеру, зокрема щодо: 1) визнання протиправними дії ПП «Центр-Монтаж-Енерго» щодо ненадання додаткової відпустки у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 з 15.04.2019 по 28.04.2019; 2) зобов`язання ПП «Центр-Монтаж-Енерго» внести зміни до наказу від 12.04.2019 № 0013 в частині виду відпустки з «щорічна основна» на «додаткова відпустка в зв`язку з навчанням» та в частині періоду відпустки з «15.04.2019 по 26.04.2019» на «15.04.2019 по 28.04.2019»; 3) визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» ПП «Центр-Монтаж-Енерго», за кожну з яких слід окремо сплатити судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп., що відповідає його ставці, визначеній станом на 01.01.2019.
Також відповідно до прохальної частини позовної заяви від 02.08.2019 та заяви про збільшення позовних вимог від 16.08.2021 вбачається, що ОСОБА_1 також заявлено 2 вимоги майнового характеру, зокрема щодо: 1) стягнення з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 2) стягнення з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 1000000 грн.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ОСОБА_1 за подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.08.2021 в частині стягнення з ПП «Центр-Монтаж-Енерго» на її користь моральної шкоди в розмірі 1000000 грн, становить 10000 грн, що відповідає 1 відсотку ціни позову, та не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (2270 х 5 = 11350).
Вирішено, що ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору в сумі 13073 грн 60 коп. ((768,40 х 3) + 768,40 + 10000), або документи, що підтверджують підстави звільнення її від сплати судового збору відповідно до закону.
Ухвалою Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго», в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу від 12.04.2019 № 0013, визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» та стягнення моральної шкоди.
Згідно з правилами процесуального закону подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має відбуватися з дотриманням певних умов.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 просить скасувати у повному обсязі ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року про залишення без розгляду частини позовних вимог та призначення справи до розгляду. Направити справу для розгляду до Маньківського районного суду Черкаської області у відповідності до ч. 4 ст. 31 ЦПК України.
Оскаржуваною ухвалою вирішено залишити частину позовних вимог без розгляду, призначити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду.
Також вказаною ухвалою суду першої інстанції зазначено, що дана ухвала суду в частині залишення частини позовних вимог без розгляду може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
При розгляді вказаної апеляційної скарги Черкаський апеляційний суд керується положеннями ч. 2 ст. 352 ЦПК України. Де зазначено, що ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
У ч. 1 ст. 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Системне тлумачення положень ч. 1 ст. 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, зокрема в одних випадках вживається слово: «відмови» (п. 1, 4, 7, 10 та ін.), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (п. 3, 6, 11 та ін.).
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).
В силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2021 року у справі № 520/14132/18 (провадження № 61-13531сво21) також зроблено висновок про застосування норми права, який полягає у тому, що тлумачення та застосування положень ст. 353 ЦПК України має відбуватися із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.
Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абз. 5 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).
Доводи апеляційної скарги стосовно визначення територіальної підсудності не заслуговують на увагу, оскільки, після численних відводів і передачі справи з одного суду до іншого, дана справа надійшла до Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку ч. 4 ст. 31, ч. 3 ст. 41 ЦПК України. Оскаржуваною ухвалою справа прийнята до провадження, тобто питання передачі справи по підсудності нею не вирішувалось.
Тому, виходячи з положень ст. 353 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині прийняття справи до провадження, визначення порядку розгляду справи та її призначення до розгляду не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення.
Отже, предметом апеляційного перегляду є ухвала Ватутінського міського суду Черкаської області від 07.12.2022 саме в частині залишення без розгляду частини позовних вимог. В іншій частині оскаржувана ухвала не переглядається апеляційним судом.
Щодо правомірності залишення судом першої інстанції позову без руху після відкриття провадження у справі слід зазначити наступне.
Згідно з ч. 12 ст. 33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Стаття 175 ЦПК України встановлює вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. Зокрема, пунктами 2, 5 частини 3 указаної норми встановлено вимоги щодо зазначення в позові: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
За змістом ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (ч. 12 ст. 187 ЦПК України).
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч.13 ст.187 ЦПК України).
Положення наведеної норми процесуального права застосовуються у тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.
Отже, суд першої інстанції вважаючи, що позов не відповідає положенням ст. 175 ЦПК України, мав процесуальне право залишити позов без руху.
Щодо необхідності сплати судового збору та терміну «похідна вимога», яку вживає ОСОБА_1 , обґрунтовуючи своє право на звільнення від сплати судового збору за подання до суду позову з вимогами, які суд першої інстанції залишив без руху, а в подальшому залишив без розгляду, слід вказати таке.
Як зазначалось відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений у ст. 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При зверненні до суду позивач самостійно визначає предмет позову, його підстави, коло відповідачів. До обов`язків суду входить установлення обґрунтованості позову який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Тлумачення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Цивільне процесуальне законодавство не проводить розмежування позовних вимог на первинні та похідні позовні вимоги та презюмує, що кожна із заявлених вимог буде розглянута з дотриманням принципів пропорційності і верховенства права.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з пп. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (абз. 1 ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Предметом спору у цій справі є вимоги, зокрема, про поновлення ОСОБА_1 на роботі з підстав незаконності наказу роботодавця від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників».
Тобто для перевірки законності звільнення ОСОБА_1 нерозривно пов`язано із необхідністю перевірки законності наказу про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників, а тому вказана вимога також підпадає під дію п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що не враховано судом першої інстанції.
На ряду з цим вимога про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12 квітня 2019 року стосується питання порушення трудових прав, зокрема на право на відпустку та порядок її надання, а не звільнення працівника та його поновлення на попередній роботі, відповідно, за розгляд судом такої вимоги позивач зобов`язаний сплачувати судовий збір у порядку та розмірах, визначених ЗУ «Про судовий збір».
Вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18).
До такого ж висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 07 лютого 2022 року у справі № 523/4124/21 вказавши, що вимога про відшкодування моральної шкоди у спорі щодо поновлення трудових прав, визначена у грошовому вимірі, стає майновою вимогою, отже, судовий збір за таку вимогу підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.
Отже, ЗУ «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, завданої порушенням трудових прав працівників, та вимог, які не пов`язані із звільненням та заробітною платою.
Тому установивши, що позовна заява, одними з вимог якої є відшкодування моральної шкоди, визначеної у грошовому вигляді та визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12 квітня 2019 року подана без додержання вимог, передбачених ст. 177 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність сплати судового збору та надав особі, яка подала позов, строк на усунення її недоліків, а в подальшому правомірно залишив без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків позову в цій частині.
Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала – скасуванню в частині залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконним та скасування наказу від 26.04.2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині, в частині залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 до ПП «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12 квітня 2019 року та стягнення моральної шкоди апеляційну скаргу необхідно залишити без змін.
Як вже зазначалось в іншій частині ухвала Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року не переглядалась.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року в частині залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання незаконним та скасування наказу від 26 квітня 2019 № 16 «Про зміни до штатного розпису, скорочення чисельності працівників» скасувати та в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалу Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року в частині залишення без розгляду вимог ОСОБА_1 до приватного підприємства «Центр-Монтаж-Енерго» про визнання протиправними дій щодо ненадання додаткової відпустки в зв`язку з навчанням, зобов`язання внести зміни до наказу № 0013 від 12 квітня 2019 року та стягнення моральної шкоди – залишити без змін.
В іншій частині ухвала Ватутінського міського суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року не переглядалась.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 23 лютого 2023 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук 

О. В. Карпенко