Справа № 936/920/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 грудня 2022 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Фазикош Г.В.,                                                розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Воловецького районного суду від 02 листопада 2022 року (у складі судді Софілканич О.А.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
ВСТАНОВИВ:
       АТ КБ «ПриватБанк» (надалі – Банк) звернувся до суду з позовом у вересні 2022 р. 
       Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 6111,83 грн. за кредитним договором № б/н від 03.12.2012 р. і вирішити питання розподілу судових витрат. 
       На обґрунтування позовних вимог указав, що ОСОБА_2 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 03.12.2012 р. Підписанням заяви між сторонами відповідно до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить у собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
       Банк виконав узяті на себе зобов`язання згідно з умовами договору та надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, і в межах встановленого кредитного ліміту, однак позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у рахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.
        ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.05.2020 р.
       У силу вимог матеріального закону спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини в строк із 18.05.2020 р. по 18.11.2020 р.
       У спірних правовідносинах спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 . Цей факт підтверджується копіями паспортів відповідача та позичальника, де адреса реєстрація указана: АДРЕСА_1 .
       14.06.2021 р. Банком було направлено претензію кредитора до Воловецької державної нотаріальної контори, і 19.07.2021 р. отримано відповідь у якій зазначалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії Банку.
       Банк вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законом строки. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця право на спадщину.
       07.09.2021 р. Банком до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію згідно з яким Банк пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було.
       Станом на дату смерті позичальника заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 03.12.2012 р. становить 6111,83 грн., яка складається із: - 6111,83 грн. – заборгованість за тілом кредиту, в т.ч., заборгованість за поточним тілом кредиту – 0; 6111,83 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту.
       Рішенням Воловецького районного суду від 02 листопада 2022 р. у задоволенні позову було відмовлено.
       Банк просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги Банку задовольнити в повному обсязі. Доводить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-спадкоємцем, який постійно проживав разом із позичальником на час відкриття спадщини, є відповідач, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача;
-доказів, що відповідач не проживала разом із позичальником на день його смерті, матеріали справи не містять, отже відповідач вважається таким, що фактично прийняв спадщину;
-Банком не пропущено строки, встановлені ст. 1281 ЦК України;
-відповідачем не надано доказів того, що розмір спадкового майна є меншим ніж заборгованість позичальника по кредиту, судом не було перевірено хто є власником будинку за адресою реєстрації позичальника.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Суд першої інстанції виходив із того, що позивачем у справі не доведено, що відповідач є спадкоємицею померлого та те, що вона прийняла спадщину після його смерті, відсутні відомості щодо наявності майна, яке б перейшло у спадщину останній, а також підтвердження дотримання кредитором строків вимоги пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця.
Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, із таких мотивів.
Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відтак, розгляд цієї справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Зі смертю позичальника зобов`язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За правилами статей 1281, 1282 ЦК України (у редакції чинній на момент смерті позичальника) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
У будь-якому випадку підлягає з`ясуванню коло осіб, які не лише визначені в законі або в заповіті як спадкоємці, але й прийняли спадщину у спосіб, визначений законом. Такий висновок зумовлений застереженням статті 1281 ЦК України щодо пред`явлення кредитором вимог лише до тих спадкоємців, які прийняли спадщину.
У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку запроваджений механізм досягнення справедливого балансу між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця, з однієї сторони, та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців позичальника - боржника, з іншої.
Дотримання цього балансу передбачає забезпечення задоволення вимог кредитора (кредиторів) спадкодавця за рахунок спадкового майна без порушення майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.
Спадкоємець успадковує разом із правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.
       Із матеріалів справи вбачається, що 03.12.2012 р. між Банком і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №б/н шляхом підписання сторонами анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.29).
ІНФОРМАЦІЯ_1 Балан ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.63)
Згідно з наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_2 , загальний розмір заборгованості позичальника склав 6111,83 грн. (а.с.9-21).
28.05.2021 р. позивач направив претензію кредитора № SAMDN52000070926897 до Воловецької державної нотаріальної контори, в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після смерті померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити інформацію стосовно осіб, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від прийняття спадщини після смерті боржника, а також щодо осіб, які вже прийняли спадщину (а.с.65).
Листом від 08.07.2021 р. №179/01-16 Воловецькою нотаріальною конторою позивача повідомлено, що завести спадкову справу і зробити запис в книзі обліку спадкових справ про включення кредиторських вимог у спадкову масу немає можливості через пропуск строків для прийняття спадщини, а також повідомлено, що відомостей про спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Воловецькій державній нотаріальній конторі немає, тобто спадкоємці (якщо вони є), до Воловецької державної нотаріальної контори з питань прийняття чи оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 не зверталися (а.с.66).
26.08.2021 р. позивачем направлено лист - претензію від 26.08.2021 р. на адресу ОСОБА_1 , згідно з якого позивач пред`явив свої вимоги до спадкоємця за законом (а.с.67).
На обґрунтування того, що відповідач є спадкоємцем за померлим позичальником, Банком надана лише копія паспорту позичальника ОСОБА_2 із адресою реєстрації: АДРЕСА_2 . (а.с.60), і копія паспорту відповідача із такою самою адресою реєстрації (а.с.62 зворот).
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.
Так довід апеляційної скарги про те, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із позичальником на час відкриття спадщини, є відповідач, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, є необґрунтованим, оскільки Банком не надано жодних належних і допустимих доказів у підтвердження цього, а факт реєстрації відповідача із позичальником за однією адресою ще не свідчить про те, що відповідач постійно проживав разом із позичальником на момент його смерті.
Довід апеляційної скарги про те, що доказів того, що відповідач не проживала разом із позичальником на день його смерті, матеріали справи не містять, отже відповідач вважається такою, що фактично прийняла спадщину, не заслуговують на увагу як безпідставні, оскільки саме Банк має довести, що відповідач проживала на момент смерті позичальника разом із ним.
Так само не заслуговує на увагу довід стосовно того, що відповідачем не надано доказів того, що розмір спадкового майна є меншим ніж заборгованість позичальника по кредиту, а судом не було перевірено хто є власником будинку за адресою реєстрації позичальника, оскільки вказані обставини зобов`язаний доводити Банк.
При зверненні до суду з позовом Банком, по-перше, не визначено коло спадкоємців померлого позичальника, які проживали з останнім на момент його смерті, по-друге заборгованість заявлена не станом на момент смерті позичальника ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), а станом на 16.01.2022 р. (а.с.20 зворот), по-третє не визначено склад спадкового майна, в межах вартості якого належить пред`являти позовну вимогу.
Позиція Банку, яка зводиться до того, що оскільки відповідач і померлий позичальник були зареєстровані за однією адресою, відтак відповідач прийняла спадщину за спадкодавцем, суперечать положенням матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.
Виходячи з наведеного та враховуючи межі доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржене рішення належить залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, - 
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
2.Рішення Воловецького районного суду від 02 листопада 2022 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4.Повне судове рішення складено 26 грудня 2022 р.                        
Судді: