ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/249/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року (суддя Брегей Р.І.) за заявою Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) звернулося до суду зі заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2022 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 19 листопада 2019 року, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 29 листопада 2021 року №8986 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача коштів у сумі 246  642,75 грн. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 задоволено заяву про зміну способу виконання судового рішення у даній справі та встановлено спосіб виконання рішення суду шляхом стягнення котів у сумі 246  642,75 грн за період з 19 листопада 2019 року по 30 квітня 2022 року за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України. 
Не погодившись з вищевказаною ухвалою Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржником зазначено, що суд першої інстанції помилково змінив спосіб виконання рішення, оскільки рішення набрало законною сили, є незмінним. При цьому, вказано, що рішення суду є виконаним в частині розрахунку розміру невиплаченої пенсії.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 березня 2022 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі №340/249/22, яким зобов`язав управління перерахувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 19 листопада 2019 року, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 29 листопада 2021 року №8986 та виплатити додаткові кошти.
Судове рішення набрало законної сили 14 квітня 2022 року.
01 березня 2022 року року на виконання рішення суду першої інстанції був виданий виконавчий лист про зобов`язання управління перерахувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 19 листопада 2019 року та виплатити додаткові кошти.
02 червня 2022 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП № 69141503.
07 червня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило виконавчу службу про виконання рішення суду та надало розрахунок спірної доплати.
Боржник перерахував пенсію, обчисливши борг в сумі 246642,75 грн, починаючи з 19 листопада 2019 року по 30 квітня 2022 року.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 задоволено заяву про зміну способу виконання судового рішення від 28 вересня 2022 року на стягнення коштів в сумі 246642,75 грн на користь позивача.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Стаття 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.
Стаття 5 КАС України встановлює предметність адміністративних позовів, з якими, зокрема, суб`єкт владних повноважень може звернутись до суду з позовом. 
За правилами частин 1, 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Частиною 3 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять це неможливим.
Зі змісту наведеної норми встановлено, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту. 
В даному випадку заявник фактично просить суд змінити зміст резолютивної частини рішення суду першої інстанції, що не відповідає змісту резолютивної частини, оскільки права позивача були захищені шляхом зобов`язання управління перерахувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 19 листопада 2019 року, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області від 29 листопада 2021 року №8986 та виплатити додаткові кошти, а не стягнення сум, які на момент прийняття рішення судом не були відповідачем визначені.
Заявник в заяві про заміну способу виконання судового рішення просить стягнути з управління суму заборгованості по пенсії, що не було предметом розгляду в суді першої інстанції, що може тягнути за собою зміну рішення суду першої інстанції по суті, вихід за межі позовних вимог, та вирішення питання, яке не було предметом розгляду у цій справі.
При цьому, суд не бере до уваги посилання заявника/скаржника на неможливість виконання рішення, оскільки рішення суду першої інстанції набрало законної сили та є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, відповідно до положень ч. 1 ст. 370 КАС України.
З урахуванням того, що зміна на підставі статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом, відповідно до статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2014 року у справах №№ 21-394а14, 21-475а14, та у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 755/7078/16-а.
Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 17 лютого 2021 року у справі 295/16238/14-а, у якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу ПФУ здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права
З огляду на встановлені обставини справи,  наведені норми процесуального закону, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення способу виконання судового рішення, в зв`язку з чим наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.
На підставі викладеного, керуючись 14, 317, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 222 року скасувати.
Відмовити у задоволені заяви Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров