Ухвала
 
14 лютого 2023 року 
м. Київ
 
справа № 520/5904/19
провадження № 61-142ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок нестачі авіаційно-технічного майна,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок нестачі авіаційно-технічного майна.
 
Позов обґрунтований тим, що 15 березня 2014 року ОСОБА_1 , колишній військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , звільнений у запас. Протягом служби у військовій частині виконував обов`язки начальника складу авіаційно-технічного майна та був матеріально-відповідальною особою. 01 червня 2016 року відповідач звільнений на підставі пункту 2 статті 40 КЗпП України наказом командира Військової частини НОМЕР_1 .
 
Після звільнення ОСОБА_1 встановлений факт невідповідності наявного авіаційно-технічного майна обліковим даним та розукомплектування блоків із вмістом дорогоцінних металів на загальну суму 355 597,93 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача.
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року провадження у справі № 520/5904/19 закрито та роз`яснено Військовій частині НОМЕР_1 , що розгляд цього спору віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
 
У жовтні 2022 року Військова частина НОМЕР_1 уперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси                 від 25 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року у цій справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2022 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня                2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, передбачених частиною третьою статті 185, частиною другої статті 393 ЦПК України (заявником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року).
 
24 грудня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 удруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси                    від 25 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року. У касаційній скарзі містилося клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику вказати та довести існуванням не будь-яких обставин, які суд може оцінити як поважні, чи не поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, а саме обставин, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України (факту неповідомлення про розгляд справи у суді апеляційної інстанції або обґрунтувати існування обставин непереборної сили).
 
10 лютого 2023 року від Військової частини НОМЕР_1 на адресу Верховного Суду надійшла заява, в якій заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копія повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року вперше отримана 30 жовтня 2020 року юрисконсультом Військової частини НОМЕР_2 , однак була втрачена останнім, а знайшлася у жовтні 2022 року з іншими матеріалами. 18 жовтня 2022 року копія повного тексту оскаржуваного судового рішення отримана вдруге. Крім того, зазначає, що у зв`язку із запровадженням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану у штаті військової частини протягом тривалого часу відсутній юрисконсульт, а тому строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. 
 
Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Верховний Суд виходить із такого.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Тлумачення наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що у разі пропуску строку на касаційне оскарження у межах одного року, він може бути поновлений за наявності відповідного клопотання учасника справи та за умови доведеності наявності поважних причин такого пропуску.
 
Зі спливом річного строку - особа втрачає право на касаційне оскарження безвідносно до поважності причин його пропуску, оскільки такий строк є присічним, за виключенням випадків, передбачених у частині третій статті 394      ЦПК України.
Отже, при поданні касаційної скарги після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, такий строк може бути поновлений лише при доведеності існування виключних обставин, визначених у пунктах 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.
 
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать                від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
 
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE,             № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України.
 
У цій справі Військова частина НОМЕР_1 зверталася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року у липні 2019 року. Тобто ініціатором апеляційного перегляду була саме Військова частина НОМЕР_1 .
 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року складений 17 вересня                 2020 року. За змістом оскаржуваного судового рішення апеляційного суду вказано, що сторони у справі про розгляд справи повідомлені належним чином.
 
Річний строк, який відповідно до положень частини третьої статті 394 ЦПК України обраховується від дня складання повного тексту оскаржуваної постанови, у цій справі сплинув 17 вересня 2021 року. Касаційна скарга подана 24 грудня            2022 року, тобто більше ніж через два роки з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, що дає підстави для висновку, що строк на оскарження пропущений істотно.
 
Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною. 
 
Посилання заявника на те, що у зв`язку із запровадженням в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану у штаті військової частини протягом тривалого часу відсутній юрисконсульт, а тому строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, є безпідставними, а тому не враховуються Верховним Судом,  оскільки у цій справі річний строк від дня складання повного тексту судового рішення сплинув ще 17 вересня 2021 року, тобто задовго до того, як 24 лютого    2022 року в Україні введеного воєнний стан. 
 
Доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що копія повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року вперше отримана 30 жовтня 2020 року юрисконсультом Військової частини НОМЕР_2 , однак була втрачена останнім, а знайшлася у жовтні 2022 року з іншими матеріалами, Верховний Суд оцінює критично, оскільки такі доводи не є підтвердженням обставин, визначених пунктами 1, 2 частини третьої статті 394 ЦПК України (факту неповідомлення про розгляд справи у суді апеляційної інстанції або факту існування обставин непереборної сили).
 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі                      № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
 
Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, наведені заявником обставини не можна віднести до виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.
 
Керуючись статтями 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 рокувідмовити.
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 25 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок нестачі авіаційно-технічного майна відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Судді:	О. В. Ступак       І. Ю. Гулейков       С. О. Погрібний