ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5871/22 Справа № 216/8271/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - ОНОПЧЕНКО Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 216/8271/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -   Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», 

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Швець Марина Вікторівна, на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року, яке ухвалено суддею Онопченком Ю.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 червня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі ТОВ «Вердикт Капітал»), треті особи Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява мотивована тим, що, від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. позивач дізнався, що відносно нього 24.07.2020 року відкрито виконавче провадження № 62645940 щодо примусового виконання виконавчого напису № 11773 від 16.07.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500967936 від 22.12.2014 року, укладеного між позивачем та АТ «Альфа-Банк», в розмірі 27792,39 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту – 1473,06 грн., простроченої заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом – 7968 грн., строкової заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом – 9300,73 грн., строкової заборгованості за штрафами і пенею – 8400 грн., плати за вчинення виконавчого напису – 650 грн. Заборгованість стягнено за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року. 
Виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, за відсутністю документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача. Позивач не отримував від відповідача письмової вимоги про сплату заборгованості, яку той обліковував. Крім того, позивач вважає стягнення пені та штрафу незаконним, оскільки наявне подвійне притягнення до відповідальності.
Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 16 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 11773, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 500967936 від 22.12.2014 року, за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року в розмірі 27 792,39 грн.; стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на його користь 17 810,58 грн., стягнуті в процесі виконавчого провадження №62645940, відкритого приватним виконавцем Клименком Р.В., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. 
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 16 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 11773 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ  «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 500967936 від 22.12.2014 року, за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року, в розмірі 27792,39 грн. 
Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362,00 грн., та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., а всього – 6362,00 грн. 
В іншій частині позову – відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Швець М.В., просить змінити рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 17 810,58 грн., стягнутих в процесі виконавчого провадження №62645940, відкритого приватним виконавцем Клименко Р.В., а також судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про те, що правовою підставою набуття відповідачем ТОВ «Вердикт Капітал» коштів позивача ОСОБА_1 став договір відступлення прав вимоги, який є чинним та неоспореним, адже, правовою підставою набуття відповідачем коштів у розмірі 17 810,58 грн. є саме оспорюваний виконавчий напис, який скасовано судом, що свідчить про безпідставність їх набуття відповідачем.
При цьому, наголошує на тому, що усталена судова практика Верховного Суду свідчить про те, що факт визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів, які було стягнуто за цим виконавчим написом.
Позивач вважає, що правові підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу відсутні та, з огляду на наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог по суті у повному обсязі, суд має стягнути на його користь понесені судові витрати у повному обсязі, зокрема: судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Також, позивач просить суд апеляційної інстанції стягнути на його користь із відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати, понесені при розгляді справи судом апеляційної інстанції, а саме: судовий збір у розмірі 2 724,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого  додано докази  надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи,   відповідач ТОВ «Вердикт Капітал»  зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Крім того, представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал»  заявив клопотання про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу,  посилаючись на незначну складність справи та відсутність належних доказів щодо сплати позивачем таких витрат.
Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Швець М.В. надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутнсоті та за відсутності позивача ОСОБА_1 , а представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» про причини неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11773 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 500967936 від 22.12.2014, укладеного з АТ «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21.06.2016 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні Ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 16.01.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проведено за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року в розмірі 27142,39 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту – 1473,06 грн., прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом – 7968 грн., строкова заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом – 9300,73 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенею – 8400 грн., плата за вчинення виконавчого напису – 650 грн., а всього на загальну суму – 27792,39 грн. (а.с.13). 
Виконавчий напис перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2020 року (а.с.15).
Встановивши, що в ході судового розгляду ТОВ «Вердикт Капітал» не надано суду доказів на підтвердження того, що нотаріусу передано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема оригінал кредитного договору, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, а також договори відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов в частинні визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.
Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Швець М.В., в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 17 810,58 грн., стягнутих в процесі виконавчого провадження №62645940, відкритого приватним виконавцем Клименком Р.В., а також судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 17 810,58 грн., стягнутих в процесі виконавчого провадження №62645940, та розподілу судових витрат у справі, колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів в рамках примусового виконання виконавчого напису, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України, оскільки, в даному випадку, правовою підставою набуття відповідачем коштів позивача став договір відступлення прав вимоги, який є чинним та неоспореним.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.  
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно із частиною 3 статті 1212 ЦК України та положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі №910/3395/19.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.09.2021 року у справі №201/6498/20.
Підставою стягнення коштів з позивача був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто кошти були стягнуті, а не добровільно внесені в рахунок погашення заборгованості. 
Згідно листа Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 07 листопада 2022 року №5447, у рамках виконавчого провадження №62645940 із боржника ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 17 810,58 грн., із яких: 2 177,14 грн. – сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «Вердикт Капітал»; 669,00 грн. – витрати виконавчого провадження; 217,71 грн. – основна винагорода приватного виконавця; 14 746,73 грн. – перебували на депозитному рахунку, які не розподілено.
Листом-повідомленням від 03 листопада 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» підтвердив стягнення на його користь грошових коштів у розмірі 2 177,14 грн., в рамках виконавчого провадження №62645940.
Згідно платіжного доручення №117041 від 14.102022 року Приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. повернуто грошові кошти у розмірі 217,71 грн. на рахунок ОСОБА_2 , як повернення стягнутої основної винагороди.
Згідно платіжного доручення №117040 від 14.102022 року Приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. повернуто грошові кошти у розмірі 14 746,73 грн. на рахунок ОСОБА_2 , як повернення коштів, які не розподілено.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «Вердикт Капітал», в рамках виконавчого провадження  №62645940 за виконавчим написом, вчиненим Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. 16 липня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 11773, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № 500967936 від 22.12.2014 року, за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року в розмірі 27 792,39 грн., безпідставно отримав грошові кошти у розмірі 2 177,14 грн. та саме ця сума підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , як безпідставно отримані грошові кошти.
Грошові ж кошти у розмірі 14 964,44 грн., станом на теперішній час, повернуто на рахунок ОСОБА_1 , а тому колегія суддів не вбачає підстав для стягнення цих коштів у судовому порядку, оскільки в цій частині порушені права позивача вже відновлено.
З приводу стягнення 669,00 грн. витрат виконавчого провадження, слід зазначити, що ці кошти не надходили на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал», а тому не є безпідставно отриманими коштами та не можуть бути стягнуті з відповідача у порядку статті 1212 ЦК України. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 1212 ЦК України, безпідставно утримані грошові кошти у розмірі 2 177,14 грн. підлягають поверненню позивачу, а тому позовні вимоги щодо стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 грошових коштів, стягнутих в процесі виконавчого провадження №62645940, підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, в оскаржуваній частині, не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих коштів з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У зв`язку з чим колегія суддів змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру судового збору, стягнутого з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , та збільшує цей розмірі з 1 362 гривень 00 копійок до 1 470 гривень 96 копійок, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а також в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, стягнутих з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , та збільшує цей розмір з 5 000 гривень 00 копійок до 6 000 гривень 00 копійок, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у зв`язку з чим змінює рішення суду в частині загального розміру судових витрат, стягнутих з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 та збільшує цей розмірі до 7 470,96 грн. 
Згідно п. в ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання професійної правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робі, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги (п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, за надання професійної правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги від 12 листопада 2021 року, згідно Акту приймання-передачі наданих послуг до цього Договору, 14 липня 2022 року ОСОБА_1 сплачено 3 000,00 грн.
З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи в суді апеляційної інстанції, критерію необхідності підготовки процесуальних документів та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн. та їх стягнення не суперечить принципу розподілу судових витрат.
Також, колегія суддів стягує з відповідача на користь позивача ОСОБА_1     понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 163,44 грн., тобто пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача  ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Швець Марина Вікторівна, - задовольнити частково.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих коштів - скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих коштів – задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти, стягнуті в процесі виконавчого провадження №62645940, у розмірі 2 177 (дві тисячі сто сімдесят сім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно отриманих коштів – відмовити.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року змінити в частині розміру судового збору, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмірі з 1 362 гривень 00 копійок до 1 470 (однієї тисячі чотириста сімдесяти) гривень 96 (дев`яносто шести) копійок.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року змінити в частині розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнутого з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмірі з 5000,00 гривень до 6 00 (шести тисяч) гривень 00 (нуль) копійок
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2022 року змінити в частині загального розміру судових витрат, стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмірі з 6 362,00 грн. до 7 470 (семи тисяч чотириста сімдесяти) гривень 96 (дев`яносто шести) копійок. 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 163 (сто шістдесят три) гривні 44 (сорок чотири) копійки.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2022 року.

Головуючий: 

Судді: