Справа № 444/1558/22                        Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б. 
Провадження № 22-ц/811/2902/22                Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу,
ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20 вересня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 72 966,10 грн відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу; 3500,00 грн відшкодування витрат понесених у зв`язку з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження; 992,40 грн відшкодування витрат понесених у зв`язку з сплатою судового збору.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Гіщинський І.Ю. подав до суду клопотання про стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 14 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гіщинського І.Ю. задоволено частково.
Стягнуто з ПАТ «НАСК «Оранта» в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Додаткове рішення оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі зазначає, щона підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду першої інстанції докази, з урахуванням вимог частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України (договір, додаток до договору, детальний опис робіт (наданих послуг)). Суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді першої інстанції. Однак, за відсутності клопотання сторони у спорі суд зменшив їх розмір, чим допустив порушення вимог частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України та втрутився у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині зменшення розміру стягнення гонорару. Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, однак неправильно застосував норми матеріального права, зокрема положення статті 137 ЦПК України, додаткове рішення суду першої інстанції слід змінити у частині розміру витрат на правничу допомогу.
Просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Гіщинського І.Ю. про стягнення з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» на користь позивача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити у повному обсязі.
Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.
Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 0072-ц від 26.04.2022 з копією додатку № 3 від 26.04.2022, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та копію детального опису робіт від 28.09.2022.
Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги, адвокатом Адвокатського об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» було надано наступні послуги: 1) зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - тривалістю 30 хвилин вартістю 1000,00 грн; 2) опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем - тривалістю 30 хвилин вартістю 1000,00 грн; 3) аналіз судової практики тривалістю 1 година вартістю 2000,00 грн; 4) збір необхідних доказів для підтвердження правової позиції тривалістю 1 година вартістю 2000,00 грн; 5) формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії тривалістю 30 хвилин вартістю 100,00 грн; 6) підготовка та подання позовної заяви тривалістю 2 години 30 хвилин вартістю 5000, 00 грн; 7) підготовка та подання клопотання про стягнення судових витрат за надання професійної правничої допомоги з додатками тривалістю 1 година вартістю - 2000, 00 грн.
Із вказаних документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» позивачу ОСОБА_1 складає 14 000 грн.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву представника ОСОБА_1 – адвоката Гіщинського І.Ю. виходив з того, що заявлений розмір витрат на оплату правничих послуг адвоката є не співмірним із складністю справи та наданих ним послуг; часом, витраченим на надання відповідних послуг; обсягом наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів з не може погодитись з цим висновком районного суду з огляду на таке.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року (справа № 904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування   з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). 
Суд першої інстанції, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, не врахував, що ПАТ «НАСК «Оранта»  не подавало до суду заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, які позивач просив із нього стягнути.
Зважаючи на вказане та враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, беручи до уваги характер правовідносин у справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» послуг, колегія суддів вважає, що з ПАТ «НАСК «Оранта» в користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції розмірі 14 000,00 грн, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, додаткове рішення слід змінити та стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити.
Додаткове рішення Жовківського районного суду Львівської області від 13 жовтня 2022 року змінити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 гривень 00 копійок.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
Повний текст постанови складено: 22.03.2023
Головуючий                                                        
Судді