П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/10144/22	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Абович Ю.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУПП» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,–

В С Т А Н О В И В:
У липні 2022 року ТОВ «БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУПП» (далі – позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС) в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10153 від 25.01.2022 року про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
- зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області виключити «БІЗНЕС ІНВЕСТ ГРУПП» з переліку платників податку, що відповідають Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, адже податковим органом не було зазначено, у яких саме суб`єктів господарювання з ознаками ризиковості було встановлено придбання послуг товариством, та що товариство не має розуміння, які саме контрагенти на думку податкового органу є суб`єктами з ознаками ризиковості. При цьому, позивач вказує, що у податкового органу відсутні будь-які докази на підтвердження наявності податкової інформації, яка стала підставою прийняття оскаржуваного рішення та відсутні докази того, що контролюючий орган досліджував обставини господарської діяльності позивача станом на момент прийняття оскаржуваного рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-ІНВЕСТ ГРУПП» (ідентифікаційний код юридичної особи 41390578) зареєстроване як юридична особа 10.06.2016 року, номер запису: 15561020000062748) та взяте на податковий облік, основними видами економічної діяльності за КВЕД є: 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель; 73.11 рекламні агентства.
Контролюючим органом прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника від 25.11.2021 року №128763, від 22.12.2021 року №137733 та від 25.01.2022 року №10153, згідно яких комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 прийнято рішення про відповідність п.8 платника податку (позивача) критеріям ризиковості платника (а.с.59-60).
У графі «Податкова інформація» таких рішень зазначено «встановлено придбання товарів/послуг у суб`єктів господарювання з ознаками ризиковості».
Не погодившись, з рішенням від 25.01.2022 року №10153, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в оскаржуваному рішенні відсутня інформація щодо того, які саме контрагенти позивача є суб`єктами господарювання з ознаками ризиковості, та таке рішення не містить доказів наявності податкової інформації, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи. Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів, які надають можливість ідентифікувати підстави за яких контролюючим органом відмовлено у виключенні з переліку ризикових платників податків позивача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Оскаржуване позивачем рішення №10153 від 25.01.2022 року про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку прийнято на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), Порядок розгляду скарги щодо рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатками до Порядку зупинення №1165 є, зокрема, Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток №1), Критерії ризиковості здійснення операцій (Додаток №3), рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток №4).
Пунктом 2 Порядку №1165 визначено, що автоматизований моніторинг відповідності ПН/РК критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Пунктом 6 Порядку встановлено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (Додаток №4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Критерії ризиковості платника податку визначені у Додатку №1, в пункті 8 якого встановлений наступний критерій: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації ПН/РК.
Саме п.8 таких критеріїв і був підставою для прийняття спірного рішення №10153 від 25.01.2022 року.
Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле «податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку)».
Натомість, у рядку «Податкова інформація» в оскаржуваному рішенні зазначено лише «встановлено придбання послуг у суб`єктів господарювання з ознаками ризиковості», і не містить розшифрування того, які саме обставини та податкова інформація стали підставою для віднесення позивача до платників податку, які відповідають п.8 Критеріїв ризиковості.
Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував спірне рішення №10153 від 25.01.2022 року, зазначивши наступне: в цьому рішенні не зазначено, яка саме податкова інформація стала підставою для прийняття вказаного рішення, не надано жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
З цих підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить жодної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, як і не містить доказів наявності податкової інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.
Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не доведено того, що існують підстави для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових платників податків, у зв`язку з чим рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки наявність у контролюючого органу права на прийняття рішення про включення платника податків до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості не означає, що таке право може бути реалізовано свавільно та без наявності для цього визначених законом підстав.
Відповідно до положень частини 1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, доводячи правомірність спірного рішення №10153 від 25.01.2022 року відповідач в рамках даного спору повинен підтвердити існування підстав для винесення такого рішення, тобто наявності у нього на час прийняття такого рішення податкової інформації відносно позивача, яка надала йому підстави віднести позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Судова колегія зазначає, що податкова інформація мала бути чітко зазначена в спірному рішенні, як підстава для його прийняття, оскільки це надає платнику податків можливість визначитись з переліком документів для надання Комісії в спростування вказаного рішення, а у разі не прийняття позитивного для платника податків рішення оскаржити його з відповідних мотивів. Не зазначення у спірному рішенні конкретної податкової інформації позбавляє права платника податків на спростування такої інформації, надання відповідних документів для прийняття рішення про виключення його з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на ту ж саму інформацію про проведення позивачем із контрагентами (зокрема, ТОВ «Централізоване протипожежне охоронне спостереження»), яких віднесеного до критеріїв ризиковості, операцій з придбання та реалізації товарів, які, на думку податкового органу, є операціями з ознаками ризику, що, в свою чергу, надавало підстави для прийняття спірного рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
Колегія суддів з такими твердженнями апелянта погодитися не може, оскільки апелянт в обґрунтування такого твердження не навів жодного критерію ризиковості здійснення операцій, з тих, які передбачені у Додатку №3 Порядку №1165.
Як вже було зазначено вище, додатками до Порядку №1165 є, зокрема, Критерії ризиковості платника податку на додану вартість (Додаток №1), Критерії ризиковості здійснення операцій (Додаток №3), рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток №4), тощо.
В додатку №3 до Порядку №1165 наведений виключний перелік критеріїв ризиковості здійснення операцій, і серед цих критеріїв відсутній такий критерій як проведення позивачем операцій із контрагентом, якого віднесеного до критеріїв ризиковості.
Отже, лише сам факт проведення позивачем господарської операції із контрагентом, відносно якого існує рішення податкового органом про відповідність такого контрагента критеріям ризиковості, не є підставою для віднесення такої операції до ризикових в розумінні додатку №3 до Порядку №1165, і відповідно не є достатньою самостійною підставою для віднесення позивача до платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з правомірністю рішення суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування спірного рішення №10153 від 25.01.2022 року.
Також колегія суддів погоджується із застосованим судом першої інстанції способом захисту права позивача шляхом зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області виключити позивача з Переліку ризикових платників податків, оскільки у відповідності до п.6 Порядку №1165 підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, є відповідне рішення суду, яке набрало законної сили.
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги наведених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328, ст.329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано 22 грудня 2022 року

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.