У х в а л а        
27 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 707/1711/20-ц
 
провадження № 61-2460 ск 23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2023 року у справі за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, до Черкаської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, треті особи: Державна екологічна інспекція Центрального округу, ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, усунення перешкод, шляхом зобов`язання повернення державі земельної ділянки водного фонду, скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 квітня 
2022 року позов заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано розпорядження Черкаської районної державної адміністрації № 326 від 30 листопада 2015 року «Про затвердження проєктів землеустрою та передачу земельних ділянок у власність», у частині затвердження проєкту землеустрою, надання у приватну власність 
ОСОБА_1 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:01:001:0041, площею 0,0607 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для індивідуального дачного будівництва, та віднесення її до категорії земель рекреаційного призначення.
Усунуто перешкоди державі в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою за кадастровим номером 7124986000:01:001:0041, площею 0,0607 га, розташованою в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для індивідуального дачного будівництва, шляхом її повернення ОСОБА_2 .
Скасовано державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:01:001:0041, площею 0,0607 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для індивідуального дачного будівництва, з одночасним припиненням речового права на неї.
Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки 
від 23 листопада 2015 року за кадастровим номером 7124986000:01:001:0041, площею 0,0607 га, що розташована в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради Черкаського району, за межами населеного пункту, для індивідуального дачного будівництва.
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено. Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2022 року скасовано. У задоволенні позову заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, відмовлено. 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
17 лютого 2023 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку заступником керівника Черкаської обласної прокуратури подано касаційну скаргу (передано 22 лютого 2023 року), у якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
1. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції 
до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України 
у ній не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, 
їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання 
чи перебування (для фізичних осіб), зокрема:  ОСОБА_2 та її місце проживання або місце перебування.
У порушення частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги 
не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, зокрема, для відповідача -  ОСОБА_2 .
2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, 
в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 102 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання незаконним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку), яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (повернення державі земельної ділянки водного фонду), яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і 
не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характер. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Згідно із пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
Розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначається зазначенням ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Суд не повинен визначати вартість майна.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 
(провадження № 12-36гс20, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
Отже, заявникові необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного майна, повідомити ціну позову, і відповідно, докази сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки матеріали касаційного провадження таких обставин не містять.
Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги за три вимоги немайнового характеру у розмірі 12 612 грн (2 102 грн *3*200%) та за вимоги майнового характеру (повернення державі земельної ділянки водного фонду) у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір», яку заявник мав визначити й довести.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК
у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати докази сплати судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 19 січня 2023 року залишити без руху.
Надати першому заступнику керівника Черкаської обласної прокуратури для усунення недоліків касаційної скарги строк тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                       Б. І. Гулько