Постанова
Іменем України
 
29 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 756/3462/20

провадження № 61-7918св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,
треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, державний реєстратор Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» Красюк Дмитро Федорович, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ),
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року у складі колегії суддів: Писаної Т. О., Приходька К. П., Журби С. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2020 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду 
з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., державний реєстратор Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» 
Красюк Д. Ф., Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції 
(м. Київ), про витребування квартири із чужого володіння.
 
Позов мотивований тим, що чоловіку ОСОБА_1 та батьку 
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належала на праві власності 1/2 частина квартири 
АДРЕСА_1 , в якій вони були зареєстровані. 
 
У лютому 2020 року позивачі дізналися про те, що їх було знято з реєстрації за адресою вказаної квартири на підставі підробленого рішення суду. Крім того, з`ясувалося, що 26 грудня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тобто після смерті ОСОБА_6 , внесено відомості про відчуження ним частки у цій квартирі ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 18 грудня 2001 року, який ним не укладався. У подальшому ОСОБА_4 передала частку на цю квартиру ТОВ «ОВБ-ФЛЕТ», яке продало її ОСОБА_3 .
 
Відомості про вчинення шахрайських дій щодо заволодіння 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 на підставі підроблених документів за заявою ОСОБА_1 внесені до ЄРДР. У межах досудових розслідувань проведені слідчі дії та судові експертизи, якими встановлено, що за життя ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки цієї квартири не укладав.
 
Оскільки спірна частка квартири вибула з володіння ОСОБА_6 поза його волею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили витребувати з володіння ОСОБА_3 на їх користь 1/2 частину квартири 
АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
 
Витребувано із власності ОСОБА_3 1/2 частину квартири 
АДРЕСА_1 .
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 736,60 грн судового збору.
 
Апеляційний перегляд справи
 
Не погоджуючись із рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року, представник ОСОБА_3 - адвокат Карпухін Я. В. оскаржив його в апеляційному порядку.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року 
у цій справі.
 
Зупинено дію рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року до закінчення апеляційного розгляду.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, пов`язаних із призначенням справи до апеляційного розгляду та призначено її до судового розгляду.
 
19 липня 2022 року ОСОБА_3 подав до Київського апеляційного суду заяву про зупинення провадження у справі.
 
Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 ще в лютому 2022 року мобілізовано до Збройних Сил України, де він і перебуває (т. 2, а. с. 141).
 
На підтвердження аргументів, наведених у заяві, ОСОБА_3 надав довідку від 19 липня 2022 року № 1893, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що з 27 лютого 2022 року ОСОБА_3 є мобілізованим та 
в теперішній час перебуває на службі в лавах Збройних Сил України 
(т. 2, а. с. 142).
 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
 
Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., державний реєстратор Комунального підприємства «Благоустрій Шевченківського району» 
Красюк Д. Ф., Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції 
(м. Київ), про витребування квартири із чужого володіння до припинення перебування  ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
 
Зобов`язано ОСОБА_3 повідомити суд про припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
 
Ухвала суду мотивована тим, що оскільки ОСОБА_3 з 27 лютого 
2022 року є мобілізованим та перебуває на службі в лавах Збройних Сил України, провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України підлягає зупиненню.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
17 серпня 2022 року представник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвокат Кульбіч-Калбукова С. А. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 26 липня 
2022 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала про зупинення провадження 
у справі винесена на підставі копії довідки, яка завірена невідомою особою. Оригінал довідки у судове засідання не надавався. Заявник вказує, що згідно з листом від 08 серпня 2022 року № МВІ 2358 за підписом начальника Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_9 громадянин ОСОБА_3 дійсно перебуває на військовому обліку з 30 травня 2019 року в 
ІНФОРМАЦІЯ_3 . На військову службу під час мобілізації Оболонським та Деснянським районними центрами комплектування та соціальної підтримки не призивався. Деснянський районний у м. Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки довідку від 19 липня 2022 року № 1893 не видавав.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Оболонського районного суду міста Києва.
 
12 січня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
 
Позиція Верховного Суду 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право 
в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини 
і громадянина судом (стаття 55). 
 
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства 
є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.
 
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які 
є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією 
з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України, суд апеляційної інстанції  зробив висновок, що оскільки ОСОБА_3 
з 27 лютого 2022 року є мобілізованим та перебуває на службі в лавах Збройних Сил України, що підтверджується копією довідки від 19 липня 
2022 року № 1893 Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , то провадження у справі підлягає зупиненню.
 
Верховний Суд не може погодитися з наведеним висновком суду апеляційної інстанції з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, 
у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. 
 
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
 
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби 
у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 
10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали) (далі - Положення).
 
Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
 
Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
 
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними 
є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
 
Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що 
ОСОБА_3 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.
 
Апеляційний суд, зупиняючи провадження у справі, виходив з довідки 
від 19 липня 2022 року № 1893 виданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_11 .
 
Проте з листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_12 , листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_12 та листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_10 від 04 серпня 2022 року вбачається, що довідка 
від 19 липня 2022 року № 1893 не видавалася.
 
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Висновки Верховного Суду за результатом розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються 
у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Згідно з частиною шостою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення виконання завдання цивільного судочинства, а саме забезпечення справедливого розгляду справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до апеляційного суду.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_5  задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 26 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	А. Ю. Зайцев    	
 	Є. В. Коротенко    	
 	В. М. Коротун    	
 	М. Ю. Тітов