Ухвала
 
22 лютого 2023 року 
м. Київ
 
справа № 442/3741/21
 
провадження № 61-1292ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна. 
 
Позов обґрунтовано тим, що 11 жовтня 2017 року, перебуваючи на відпочинку в с. Шаян Хустського району Закарпатської області, позивач познайомилася з ОСОБА_3 , з яким у них виникли приязні стосунки, починаючи з 03 січня 2018 року вони почали проживати разом, узгодивши на вересень 2018 року дату реєстрації шлюбу. Для спільного проживання придбали котедж в м. Трускавці Львівської області, оплату за який відтермінували до літа 2018 року, при цьому з  квітня 2018 року розпочали ремонт, до завершення ремонту сторони проживали у квартирі знайомих позивача в м. Трускавці Львівської області.
 
Позивач вважає, що оскільки з 03 вересня 2018 року вона зареєструвала місце свого проживання у спірному котеджі, зазначене підтверджує їх спільне проживання однією сім`єю та свідчить, що ОСОБА_1 також мала право на частку у цьому будинку. 
 
Зазначає, що приймала активну участь в розробці дизайну та оздобленні спірного будинку, постійно спілкувалася з майстрами, які проводили ремонт, отримувала від них звіт про виконану роботу та вела з ними розрахунок з коштів спільного бюджету. 
 
Додатково позивач вказує, що придбання спірного нерухомого майна відбулося також за рахунок коштів в розмірі 20 000,00 дол. США, надані її батьками. Зазначає, що з часу спільного проживання з відповідачем вона офіційно не працювала, проте, оскільки має навички перукаря, позивач завжди мала хороший додатковий заробіток. 
 
Вважає, що факт спільного проживання з відповідачем однією сім`єю, ведення спільного господарства, придбання майна в інтересах сім`ї та несення спільних витрат, наявність встановлених між ними відносин, притаманних подружжю, підтверджується також численними фотокартками, документами та показами свідків. 
 
Проте, у липні 2019 року поведінка відповідача змінилася, він почав спілкуватися з іншою жінкою, а згодом повідомив, що хоче поїхати на відпочинок з другом, при цьому їм необхідно пожити деякий час окремо. З наведеного позивач зрозуміла, що проживати разом вони більше не будуть, тому попросила відповідача повернути кошти за половину придбаного будинку, проте ОСОБА_3 відмовив. 
 
На підставі наведеного позивач просила: встановити факт проживання однією сім`єю її та відповідача без реєстрації шлюбу; визнати майно спільною сумісною власністю сторін; здійснити поділ майна шляхом визнання права власності ОСОБА_1 на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року позов задоволено частково. Встановлено факт проживання у період з 14 березня 2018 року до липня 2019 року однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок на АДРЕСА_1 та здійснено його поділ шляхом визнання за сторонами права власності на 1/2 частку будинку за кожним. Здійснено розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
 
Представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 17 січня 2023 року через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення, залишити без змін рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 квітня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, для подання доказів на підтвердження дати отримання заявником копії рішення суду апеляційної інстанції та доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги за реквізитами Верховного Суду.
 
У лютому 2023 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли документи на усунення недоліків касаційної скарги.
 
Обґрунтовуючи раніше подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник додатково долучила копію журналу видачі копій судових рішень Львівського апеляційного суду, якою підтверджено отримання представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 рішення суду апеляційної інстанції 19 грудня 2022 року (порядковий номер запису журналу 9153).
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши доводи клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані заявником докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.
 
Як підставу касаційного оскарження заявник посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме неврахування правових висновків, висловлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц, у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 682/2493/16-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); не дослідження судом апеляційної інстанції письмових доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Враховуючи, що заявником усунуто недоліки касаційної скарги, судом не встановлено підстав для відмови у відкритті касаційного провадження чи повернення касаційної скарги, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги містять посилання на передбачені законом підстави касаційного оскарження судових рішень, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2022 року.
 
Витребувати зі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області матеріали справи № 442/3741/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:          	І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний      О. В. Ступак