Справа № 127/22455/20
Провадження № 22-ц/801/126/2023
Категорія: 36
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2023 року	Справа № 127/22455/20	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М., 
з участю секретаря судового засідання Михайленко А. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка О. О. на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Вохмінової О. С. від 10 листопада 2022 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

       У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, за якою просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 127/22455/20, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області від 03 лютого 2021 року про усунення перешкод ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 , де стягувачем за цим виконавчим листом є ОСОБА_2 .
       На обґрунтування вимог посилалася на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 допустити працівників Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (далі - АТ «Вінницягаз») до частини домоволодіння та земельної ділянки, що належать ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 для відновлення газопостачання побутовим споживачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , перенесення запірного крану (відключаючого пристрою) з газопроводу зі стіни частини будинку, належного ОСОБА_1 на частину домоволодіння (земельної ділянки), що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору у справі.
       Вінницьким міським судом Вінницької області 03 лютого 2021 року було видано два виконавчих листи, які були пред`явлені до виконання. 
       Зазначала, що на виконання одного судового рішення відкрито два виконавчих провадження, внаслідок цього з ОСОБА_1 стягнуто в подвійному розмірі виконавчий збір - 24000 грн 00 к., витрати виконавчого провадження - 331 грн 82 к., штрафи - по 1700 грн 00 к. у двох провадженнях і по 3400 грн 00 к. у двох провадженнях.
       Вважає, що оскільки рішення прийнято на користь двох позивачів, проте боржник повинен вчинити дії в одному місці, примусове виконання рішення повинно проводитись на підставі одного виконавчого листа.
       Помилкова видача двох виконавчих листів призвела до подвійного стягнення виконавчих зборів, виконавчих витрат, штрафів, що є суттєвими витратами для неї, як пенсіонерки, похилого віку, яка має важкі хвороби.
       Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.
       Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що  ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , самостійними споживачами АТ «Вінницягаз», мають окремі лічильники, тому діями відповідачки ОСОБА_1 були порушені їх права і обоє споживачів звернулись до суду за захистом своїх прав. Станом на день звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, рішення суду від 18 грудня 2020 року про усунення перешкод в користуванні будинком щодо стягувача ОСОБА_2 та щодо стягувача ОСОБА_3 було виконано, виконавчі провадження закриті, тому твердження боржника про недобросовісність дій державних виконавців та стягувачів стосовно пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання у двох окремих провадженнях є безпідставним. 
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Якименко О. О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року скасувати та постановити нову про задоволення заяви.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що і ОСОБА_1 в заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Частинами першою - третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) установлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.        
       Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користуванні будинком АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_1 допустити працівників АТ «Вінницягаз» до частини домоволодіння та земельної ділянки, що належать ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 для відновлення газопостачання побутовим споживачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , перенесення запірного крану (відключаючого пристрою) з газопроводу зі стіни частини будинку, належного ОСОБА_1 на частину домоволодіння (земельної ділянки), що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору у справі.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 квітня 2021 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 січня 2021 року залишені без змін.
       03 лютого 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області видав два виконавчих листи у справі.
На підставі заяви ОСОБА_2 05 лютого 2021 року державний виконавець Староміського відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) (далі - ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Мартинюк Н. П. винесла постанову про відкриття виконавчого № 64388757.
Того ж дня винесена постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 12000 грн 00 к. та постанова про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні - 165 грн 91 к.
23 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу - 1700 грн 00 к. в зв`язку з тим, що станом на 22 квітня 2021 року рішення суду зобов`язального характеру не виконано боржником, про що складено відповідний акт.
03 червня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу - 3400 грн 00 к. в зв`язку з невиконанням станом на 02 червня 2021 року рішення суду, про що складено відповідний акт.
17 червня 2021 року виконавче провадження № 64388757 закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VІІІ).
На підставі заяви ОСОБА_3 05 лютого 2021 року державний виконавець Староміського ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький) Варгас С .О. винесла постанову про відкриття виконавчого № 64388925.
Того ж дня винесена постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 12000 грн 00 к. та постанова про розмір мінімальних витрат у виконавчому провадженні - 165 грн 91 к.
23 квітня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу - 1700 грн 00 к. в зв`язку з тим, що станом на 22 квітня 2021 року рішення суду не виконано боржником, про що складено відповідний акт.
03 червня 2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу - 3400 грн 00 к. в зв`язку з невиконанням станом на 02 червня 2021 року рішення суду, про що складено відповідний акт.
17 червня 2021 року виконавче провадження № 64388925 закінчене на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ.
       За змістом частини першої статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконання судового рішення є завершальною частиною судового процесу та невід`ємною складовою гарантованого державою права на справедливий суд.
       Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
       Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
       Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
       Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
       Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (частина перша, п`ята статті 431 ЦПК України).
       Відповідно до частини першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
       Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
       Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ, є закінчення виконавчого провадження. 
Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ установлено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі. 
Наслідком закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ є надіслання виконавчого листа разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду (частина третя статті 39 Закону № 1404-VІІІ). 
Виконавче провадження, щодо якого прийнято постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є співвласниками будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та самостійними споживачами АТ «Вінницягаз».
Виконавчі дії щодо відновлення газопостачання та перенесення запірного крану виконувались на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року в інтересах кожного з двох позивачів (стягувачів) ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , самостійних споживачів АТ «Вінницягаз», власників окремих земельних ділянок та користувачів окремих частин житлового будинку шляхом виконання в примусовому порядку за рахунок одного зобов`язаного відповідача ОСОБА_1 (боржника). 
Кожен з виконавчих листів від 03 лютого 2021 року крім перенесення запірного крану також містив іншу дію, яку необхідно виконати в інтересах окремо стягувача ОСОБА_2 - відновити газопостачання побутовому споживачу ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_3 - відновити газопостачання побутовому споживачу ОСОБА_3 .
       Таким чином видача двох виконавчих листів, в тому числі щодо якого заявницею подано заяву, відповідає вимогам статті 431 ЦПК України та було необхідним для виконання рішення суду, що набрало законної сили.
       Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року про усунення перешкод в користуванні будинком щодо стягувача ОСОБА_2 та стягувача ОСОБА_3 було виконано, виконавчі провадження закінчені на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІІІ, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначених статтею 432 ЦПК України немає.
       Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, норми процесуального права судом застосовані правильно, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не має.
       За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
       Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

        Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Якименка О. О. залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 листопада 2022 року - без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       (Повний текст судового рішення виготовлено 05 січня 2023 року).

Головуючий                                                         О. С. Панасюк

Судді:                                                                 О. Ю. Береговий

                                                                       Т. М. Шемета