Ухвала 
 
30 січня 2023 року
м. Київ
справа № 369/1395/21
провадження № 61-1090ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                      Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, треті особи: Перша Київська нотаріальна контора, Головне управління Держгеокадастру                      у Київській області, ОСОБА_3 про визнання рішення органу місцевого самоврядування та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державного акту та його державної реєстрації, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,   
                                                            ВСТАНОВИВ:
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області                           від 26 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
У січні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Папазова Г. А.,                 в якій заявники просять скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті                389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті                  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Папазова Г. А., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, 
що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду 
з цим позовом). 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
Враховуючи, що позов містить чотири вимоги немайнового характеру за подання касаційної скарги кожен заявник мав сплатити по 7 264 грн                 (908 грн * 4 вимоги * 200%).
Оскільки, ОСОБА_1 надано квитанцію № 32528798800006184483                        від 20 січня 2023 року про сплату судового збору у розмірі 8 176,00 грн, ОСОБА_2 також необхідно надати докази про сплату судового збору.
Судовий збір  за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або сплачено до ГУК у                м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДР: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: Судовий збір (Верховний Суд, 055).
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ: 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області                              від 26 січня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                             від 15 листопада 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                         І. А. Воробйова