ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/11483/22	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
 за участю секретаря судового засідання: Ванжи О.І.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року (головуючий суддя Єфанова О.В.) у справі №160/11483/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

 в с т а н о в и В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 06.07.2022 №1350 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора поліції ОСОБА_1 » в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 08.07.2022 №270 о\с «По особовому складу» в частині звільнення заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції №4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 з 16.07.2022 року;
стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.07.2022 до дня ухвалення рішення суду.
Підставами позову визначено порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування; недоведеність відповідачем факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку; необґрунтоване застосування найсуровішого виду дисциплінарного стягнення.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду мотивовано встановленими обставинами справи, які, за позицією суду першої інстанції, свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку (перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння); належним чином проведеним службовим розслідуванням щодо встановленого такого факту; відповідністю застосованого стягнення тяжкості проступку. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає таке. Так, позивач висловлює свою  незгоду з висновками суду першої інстанції щодо доведеності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Позивач вказує на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки аргументам позивача про недодержання відповідачем процедури перевірки особи на стан сп`яніння, а сам технічний засіб, за допомогою якого проводилась перевірка, не прошов повірки у встановлений термін. За позицією позивача вказані обставини, які судом першої інстанції залишені поза увагою, свідчать про недоведеність факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння. З цього приводу позивач також звертає увагу на те, що перевірка позивача на стан сп`яніння була проведена після 17.00 години, тобто після робочого часу, що свідчить про безпідставність висновків про перебування позивача на службі. Також позивач посилається на те, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме позивача не було ознайомлено з результатами службового розслідування. Крім цього, позивач вказує і на те, що до нього було безпідставно застосовано найсуровіший вид дисциплінарного стягнення, оскільки необхідність застосування саме такого виду стягнення не була обґрунтована відповідачем.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 03.09.2007 року, остання посада: заступник начальника відділу поліції - начальник сектору кримінальної поліції №4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області з 05.10.2021 року.
В кінці лютого 2022 року, у зв`язку з різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області, пов`язаним з широкомасштабною збройною агресією РФ, виникненням загрози військового оточення, а також з метою захисту життя і здоров`я поліцейських та членів їх сімей, за наказом начальника ГУНП в Луганській області №505 від 25.02.2022 року було введено в дію план евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП Луганській області та визначено місце тимчасової дислокації - Дніпропетровська область.
Місцем тимчасової дислокації відділу поліції № 4 (м. Попасна) Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області та працівників зазначеного відділу поліції визначено с. Орловщина Новомосковського району Дніпропетровської області.
Наказом ГУНП в Луганській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності майора поліції ОСОБА_1 » від 06.07.2022 року №1350 за особисту недисциплінованість, порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 4, 5, 13 часті 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 poку № 2337-VIII, абзац 1,2 пункті, абзац 6 пункт 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 року, п.6 ч. 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженою наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилося у перебуванні на службі, в умовах воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння та залишені вогнепальної зброї без нагляду майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Підставою для видання вказаного наказу стали результати службового розслідування, проведення якого призначено наказом ГУНП в Луганській області від 23.06.2022 №1236 за фактом перебування на службі 22.06.2022 заступника начальника відділу поліції- начальника сектору кримінальної поліції відділу Поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Службовим розслідуванням встановлено, що після евакуації підрозділів ГУНП в Луганської області до Дніпропетровської області, місцем тимчасової дислокації відділу поліції № 4 (м. Попасна) Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області та працівників зазначеного відділу поліції визначено с. Орловщина Новомосковського району Дніпропетровської області.
Згідно графіка несення служби відповідальними по підрозділу відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області на робочий період з 25.05.2022 по 23.06.2022 (затверджений начальником відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області підполковником поліції Пономарь В.П. ) заступник начальника відділу поліції - начальник сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 22.06.2022 заступив в наряд у якості відповідального по відділу поліції.
Згідно розстановки нарядів відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області на 22.06.2022 позивач був озброєний зброєю ПМ.
22.06.2022 приблизно об 15 год. 10 хв. позивач на території санаторію « Орловщина », де базується ВП № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, перебував у стані алкогольного сп`яніння при цьому зброя була відсутня.
В подальшому, табельна вогнепальна зброя, яка надавалася позивачу для виконання службових обов`язків, була вилучена за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_1 
22.06.2022 об 18 год. 19 хв. працівниками УГІ ГУНП в Луганській області за допомогою «АLCOTEST DRAGER» було проведено огляд позивач на стан сп`яніння та встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (2,02 %).
Під час проведення службового розслідування 24.06.2022 позивач членам дисциплінарної комісії надав пояснення в яких зазначив, що він 22.06.2022 о 08 год. 00 хв. заступив на службу у якості відповідального. В цей же день приблизно о 15 годині позивач за місцем свого тимчасового мешкання у кімнаті вживав спиртні напої, а саме коньяк, приблизно 300 грам. Потім переодягнувся у цивільний одяг, залишив в кімнаті вогнепальну зброю та вийшов на територію санаторію.
04.07.2022 начальником ГУНП в Луганській області полковником поліції Олегом Григоровим було затверджено висновок за результатами службового розслідування призначеного наказом ГУНП в Луганській області від 23.06.2022 №1236, в якому зроблено висновок про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 4, 5, 13 часті 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 poку № 2337-VIII, абзац 1,2 пункті, абзац 6 пункт 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 року, п.6 ч. 10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженою наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилося у перебуванні на службі, в умовах воєнного стану, у стані алкогольного сп`яніння та залишені вогнепальної зброї без нагляду майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області звільнити із служби в поліції.
На підставі наказу ГУНП в Луганській області від 06.07.2022 №1350 начальником ГУНП в Луганській області видано наказ від 08.07.2022 №270 о/с «По особовому складу», яким звільнено заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за ст..77 ч.1 п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).
Правомірність та обгрунтованість звільнення позивача із служби в поліції є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок поліцейського належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги поліцейського, наказів керівників.
Положення ст.ст. 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1, 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських, не допускати під час виконання службових обов`язків перебування на службі в нетверезому стані. У свою чергу, п.6 ч.10 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженою наказом МВС України від 01.02.2016, встановлено категоричну заборону залишати зброю без нагляду, а також передавати її іншим особам.
Отже, встановлення факту перебування поліцейського на службі в стані алкогольного сп`яніння, залишення ним зброї без нагляду, безумовно правомірно кваліфікується відповідачем як порушення службової дисципліни.
Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначено розділом ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, яким, зокрема, передбачено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, призначається службове розслідування.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом МВС України 07 листопада 2018 року №893 (зареєстровано в Мінюсті України 28.11.2018 за №1355/32807).
Як зазначено вище, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за результатами проведеного службового розслідування.
Виходячи із доводів апеляційної скарги можливо дійти висновку про те, що позивач  пов`язує незаконність свого звільнення як із порушенням відповідачем процедури проведення службового розслідування так і з недоведеністю факту скоєння дисциплінарного проступку.
Щодо процедури проведення службового розслідування, позивач вказував на те, що його не було ознайомлено з матеріалами проведеного службового розслідування.
Відповідно до ч.3, 4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У спірному випадку службове розслідування призначено керівником ГУНП в Луганській області, а підставою для його призначення став рапорт від 22.06.2022 начальника УГІ ГУНП в Луганській області підполковника поліції Віталія Кутового про те, що 22.06.2022 року працівниками УГІ ГУНП в Луганській області було виявлено факт перебування на службі заступника начальника відділу поліції - начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, службове розслідування було призначено повноважною особою та за наявності для цього законних підстав. При цьому, з наказом про призначення службового розслідування позивач був ознайомлений 23.06.2022, про що свідчить його особистий підпис.
Аргументи позивача щодо порушення відповідачем процедури проведення дисциплінарного провадження, в частині не ознайомлення його з матеріалами службового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки положення Дисциплінарного статуту не містять обов`язків дисциплінарної комісії ознайомлювати поліцейського, відносно якого проводилось службове розслідування, з матеріалами службового розслідування.
Таким чином, виходячи з аргументів позивача, які стосуються процедури проведення службового розслідування, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку відсутні підстави стверджувати про порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування.
Щодо висновків суду першої інстанції про доведеність скоєння позивачем дисциплінарного проступку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, суд першої інстанції виходив з того, що такий факт підтверджено матеріалами службового розслідування, в якому містяться докази скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що став підставою для його звільнення зі служби в поліції. Такими доказами є пояснення осіб, покази технічного приладу, пояснення самого позивача, який не заперечував як факт вживання алкогольних напоїв так і залишення зброї без нагляду.
Заперечуючи такі висновки суду першої інстанції, позивач наводить свою позицію суть якої фактично зводиться до того, що по-перше, дослідження Алкотестером на стан сп`яніння було проведено після 17.00, тобто після завершення робочого часу, що свідчить про безпідставність висновків про перебування позивача на службі. По-друге: показання Алкотерстера не можливо визнати допустимим доказом, оскільки технічний засіб не пройшов повірки у встановлений термін. Крім цього, його застосували особи, які на це не мають повноважень.
З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Як зазначено вище, згідно графіка несення служби відповідальними по підрозділу відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області на робочий період з 25.05.2022 по 23.06.2022 (затверджений начальником відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області підполковником поліції Пономарь В.П. ) заступник начальника відділу поліції - начальник сектору кримінальної поліції відділу поліції № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області майор поліції ОСОБА_1 22.06.2022 заступив в наряд у якості відповідального по відділу поліції.
Права та обов`язки поліцейського, під час перебування в наряді, визначаються Інструкцією з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України», затвердженої наказом МВС України від 23.06.2017 №440.
Пунктом 3 розділу ІV Інструкції визначено, що відповідальний по ТВП заступає на добове чергування в єдиному однострої, із службовим посвідченням, спеціальним жетоном і табельною вогнепальною зброєю. 
Відповідальний по ТВП після 21:00 з урахуванням оперативної обстановки, що склалася, та за погодженням із керівником ТВП може перебувати за місцем проживання.
Отже, відповідальний по ТВП заступає на добове чергування.
Таким чином, оскільки позивач, як відповідальний по відділу поліції, заступив на чергування 22.06.2022, то його твердження про те, що о 17.00 22.06.2022 сплив його робочий час, є безпідставними.
Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і аргументи позивача про те, що технічний засіб «АLCOTEST DRAGER» не пройшов у встановленому порядку повірку. Таку позицію позивач обґрунтовує тим, що «АLCOTEST DRAGER» повинен проходити повірку не менше як один раз на 6 місяців; останню перевірку прилад проходив 28.10.2021; у спірному випадку прилад використовувався 22.06.2022. Таким чином, за позицією позивача, у спірному випадку був використаний прилад з простроченим терміном калібровки.
З приводу такої позиції позивача слід зазначити те, що міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить один рік.
Згідно роздруківки результатів огляду позивача на стан сп`яніння «АLCOTEST DRAGER», зазначений прилад проходив калібровку 28.10.2021 (а.с.72), а отже на час огляду позивача термін калібровки цього приладу не був прострочений.
Щодо аргументів позивача про те, що у спірному випадку прилад «АLCOTEST DRAGER» використовувався не уповноваженою особою, слід зазначити те, що обґрунтовуючи таку позицію позивач посилається на положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.
З приводу такої позивача слід зазначити те, що метою прийнятті вказаної Інструкції (виходячи з її мотивувальної частини) є створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом  лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказаною Інструкцією також врегульовано процедуру огляду водіїв транспортних засобів та з цього приводу визначені взаємні права та обов`язки патрульних поліцейських та водіїв.
Тобто, вказана Інструкція регулює правовідносини, які вникли між поліцейськими та водієм транспортного засобу, а не між працівником та роботодавцем.
Тому посилання позивача на вказану Інструкцію, у межах цього спору, є безпідставним.
При цьому, суд враховує і те, що будь-яких зауважень як щодо процедури застосування приладу «АLCOTEST DRAGER» так і з приводу результатів огляду цим приладом, позивачем висловлено не було. Більш того, у своїх поясненнях наданих під час службового розслідування, підтверджував факт вживання алкогольних напоїв 22.06.2022.
Таким чином, проаналізувавши обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння на службі.
У свою чергу, факт залишення зброї без нагляду (за місцем свого проживання) позивачем не заперечувався.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що за наслідком розгляду справи були встановлені обставини, які правомірно кваліфікуються відповідачем як скоєння позивачем дисциплінарного проступку.
З приводу аргументів позивача про застосування відповідачем найсуровішого виду дисциплінарного стягнення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст..13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Таким чином, повноваженнями щодо накладення дисциплінарного стягнення, визначення його виду, з урахуванням встановлених службовим розслідуванням обставин, тяжкості проступку та заподіяної шкоди, а також інших обставин, які впливають на визначення виду дисциплінарного стягнення, наділений саме відповідний начальник органу поліції.
Тобто, визначення виду дисциплінарного стягнення належить безпосередньо до дискреційних повноважень відповідного керівника, який вільний у виборі останнього, у зв`язку з чим суд не може підміняти орган, яким застосовується стягнення, та перебирати на себе повноваження щодо вирішення цього питання.
При цьому, суд апеляційної інстанції не може погодитися з аргументами позивача щодо необґрунтованості застосованого виду дисциплінарного стягнення, оскільки з висновків службового розслідування вбачається, що відповідачем враховано особу позивача, його попередня поведінка, ставлення до служби, про що свідчить наявна в матеріалах службового розслідування характеристика. В той же час, відповідачем було враховано і тяжкість проступку, наслідки до якого він міг призвести, а також те за яких умов його вчинено (в умовах воєнного стану), що безперечно підвищує вимоги до дотримання службової дисципліни поліцейськими, а вчинення дисциплінарного проступку в таких умовах фактично підриває довіру та авторитет до органів Національної поліції, на яких, як і на інші правоохоронні органи, покладено обов`язок щодо надання відсічі збройній агресії з боку російської федерації.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі №160/11483/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 09.03.2023
Повний текст виготовлено 10.03.2023
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк