ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 січня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 923/415/17	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.,
при секретарі судового засідання Земляк А.В.,
за участю представників:
від  ОСОБА_1  – участі не брали,
від Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" – Вєдєрнікова О.С.,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття"
на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021, прийняте суддею Литвиновою В.В., м. Херсон, повний текст складено 06.12.2021,
у справі №923/415/17
за позовом:  ОСОБА_1 
до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття"
про визнання недійсними рішень

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", найменування якого в подальшому було змінено на Акціонерне товариство "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", в якому просив визнати недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформлене протоколом №8 від 24.03.2017, та визнати недійсним рішення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" від 20.03.2017 про попереднє схвалення значних правочинів, що можуть вчинятися товариством протягом року в ході поточної господарської діяльності та за якими останнє виступає будь-якою із сторін (питання 21 порядку денного річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" від 20.03.2017).
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення річних загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", викладене у пункті 21 протоколу від 20.03.2017, прийняте з порушенням вимог частини першої статті 36 Закону України "Про акціонерні товариства", оскільки відповідач безпідставно позбавив ОСОБА_1 права до проведення загальних зборів акціонерів ознайомитись з належно оформленим проектом договору про викуп товариством акцій, а рішення наглядової ради відповідача, оформлене протоколом №8 від 24.03.2017, суперечить статтям 8, 68, 69 Закону України "Про акціонерні товариства", адже затверджена зазначеним рішенням вартість однієї простої іменної акції товариства не відповідає ринковій вартості акції, будучи заниженою, а звіт суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою діяльністю "Дельта-консалтинг" щодо визначення ринкової вартості однієї акції товариства, яким було визначено та на підставі якого було затверджено ринкову вартість акцій, складений з порушеннями вимог нормативно-правових актів з оцінки, про що свідчить рецензія на звіт про оцінку майнових прав суб`єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою діяльністю "Дельта-консалтинг", проведена на замовлення позивача Приватним підприємством "Консультаційно-правовий центр "Унікон".
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 12.05.2017 порушено провадження у справі №923/415/17.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 21.08.2017 у справі №923/415/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2018, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 09.10.2018 скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 21.08.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі №923/415/17 в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", оформленого протоколом №8 від 24.03.2017; справу №923/415/17 в частині позовної вимоги про визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", оформленого протоколом №8 від 24.03.2017, передано на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області; в іншій частині рішення Господарського суду Херсонської області від 21.08.2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2018 у справі №923/415/17 залишено без змін.
Дана постанова суду касаційної інстанції обґрунтована недоведеністю позивачем факту порушення його прав як учасника Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" спірним рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" від 20.03.2017, оскільки порядком денним цих загальних зборів не було передбачено питання щодо викупу акцій, відповідні пропозиції до порядку денного позивачем не вносилися, при цьому ОСОБА_1 не був позбавлений передбаченого частиною першою статті 36 Закону України "Про акціонерні товариства" права акціонера на ознайомлення з документами.
Водночас Верховний Суд наголосив на тому, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки наведеним позивачем в якості підстав позову доводам про те, що складений на замовлення відповідача суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" звіт про оцінку майнових прав №32/1/03 від 15.02.2017 не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки, є неякісним та здійсненим на підставі неповних вихідних даних, недостатніх для проведення оцінки, при цьому суди також не перевірили доводи позивача про те, що ринкова вартість акцій, затверджена спірним рішенням наглядової ради, сформована у незаконний спосіб та, відповідно, не встановили, чи порушує спірне рішення наглядової ради права та законні інтереси позивача, які охороняються статтею 68 Закону України "Про акціонерні товариства".
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 (суддя Литвинова В.В.) позов задоволено; визнано недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформлене протоколом №8 від 24.03.2017; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на користь ОСОБА_1 1600 грн судового збору.
В обґрунтування вищенаведеного судового рішення місцевий господарський суд послався на те, що ціна однієї простої іменної акції, затверджена оспорюваним позивачем рішенням наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", оформленим протоколом №8 від 24.03.2017, є необґрунтованою та заниженою, оскільки складений на замовлення відповідача звіт про оцінку майнових прав №32/1/03 від 15.02.2017 не відповідає вимогам нормативно-правових актів та не міг бути використаний, що свідчить про порушення вищенаведеним рішенням наглядової ради корпоративних прав ОСОБА_1 .
Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що в основу оскаржуваного рішення місцевого господарського суду було покладено складений фахівцями Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" висновок комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи №9836 від 12.10.2021, який, за твердженням апелянта, не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, складений суб`єктами, яке не мають на те прав і повноважень, є неякісним та непрофесійним з точки зору методології, оціночних процедур і оціночної практики, у зв`язку з чим не може бути використаний для визначення ринкової вартості як однієї простої іменної акції, так і будь-якого пакету акцій Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття". З огляду на викладене, відповідач стверджує про те, що вищенаведений висновок комплексної експертизи не може бути джерелом даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача, та не є належним і допустимим доказом, відтак при ухваленні оскаржуваного рішення судом не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, натомість визнано встановленими обставини, які є недоведеними.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 19.01.2022 (вх.№4916/21/Д2 від 21.02.2022) ОСОБА_1 зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 – без змін. Зокрема, позивач посилається на те, що призначена судом першої інстанції комплексна оціночно-будівельна та економічна експертиза була проведена фахівцями Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз", які мали необхідну експертну кваліфікацію, відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відповідний висновок виступає належним та допустимим доказом, що підтверджує незаконність рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформленого протоколом №8 від 24.03.2017.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г. від 29.12.2021 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 14.01.2022 справу №923/415/17 для розгляду вищенаведеної апеляційної скарги призначено на 09.02.2022 о 12:00.
Між тим, з огляду на перебування судді Богатиря К.В. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду №42 від 07.02.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/415/17.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 для розгляду справи №923/415/17 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 у визначеному складі суддів прийнято справу №923/415/17 до свого провадження та призначено останню для розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у даній справі на 28.02.2022 об 11:00.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Вказаний Указ затверджено Верховною Радою України Законом України №2102-IX від 24.02.2022.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.
Однак, з огляду на загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД "Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.
За таких обставин, у зв`язку з викладеним судове засідання у справі №923/415/17, призначене на 28.02.2022, не відбулося, що підтверджується відповідною довідкою.
Враховуючи введення в Україні воєнного стану внаслідок військової агресії Російської Федерації, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2022 вирішено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 повідомити додатково.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 вирішено розглянути апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній з урахуванням обставин справи для здійснення її своєчасного апеляційного перегляду відповідно до завдань господарського судочинства згідно зі статтею 2 Господарського процесуального кодексу України; призначено дану справу для розгляду вищенаведеної апеляційної скарги на 21.09.2022 об 11:30; попереджено учасників справи про те, що явка представників останніх у судовому засіданні 21.09.2022 обов`язковою не визнається, а також запропоновано сторонам надати до Південно-західного апеляційного господарського суду заяви про розгляд справи без їх участі або заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Проте, у зв`язку з перебуванням судді Таран С.В. у відпустці з 19.09.2022 по 21.09.2022 судове засідання у справі №923/415/17, призначене на 21.09.2022 об 11:30, не відбулося, про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2022 було призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 на 02.11.2022 о 12:00.
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №923/415/17 відкладено розгляд вищенаведеної апеляційної скарги на 21.12.2022 о 12:00.
20.12.2022 до суду апеляційної інстанції каналами електронного зв`язку надійшло клопотання Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" б/н від 19.12.2022 (вх.№4916/21/Д6 від 20.12.2022), в якому апелянт, посилаючись на зайнятість його представника в іншому судовому процесі, просив відкласти розгляд справи №923/415/17.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення вищенаведеного клопотання б/н від 19.12.2022 (вх.№4916/21/Д6 від 20.12.2022) та відкладення розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 на 25.01.2023 об 11:00, про що у судовому засіданні 21.12.2022, в якому представники сторін участі не брали, було постановлено відповідну протокольну ухвалу.
У судовому засіданні 25.01.2023, проведеному в режимі відеоконференції, представник Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" апеляційну скаргу підтримала; представник Кураяна Ігоря Амбарцумовича участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи, при цьому 16.09.2022 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи №923/415/17 без участі позивача та його представників б/н від 15.09.2022 (вх.№4916/21/Д5, №199/22/Д3 від 16.09.2022).
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 29.12.1995 проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №14991200000007679 від 23.01.2007.
За умовами пункту 1.1, 2.1 статуту Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом б/н від 28.11.2014 (далі – статут Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття"), дане товариство перейменовано з Відкритого акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" згідно з рішенням позачергових загальних зборів акціонерів товариства від 28.11.2014 на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" про приведення діяльності акціонерних товариств у відповідність до вимог цього Закону та є самостійним господарюючим суб`єктом, юридичною особою приватного права, підприємницьким товариством, яке діє у формі акціонерного товариства.
В силу пункту 7.1 статуту Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" акціонерами товариства можуть бути фізичні і юридичні особи, які є власниками акцій товариства.
Пунктом 10.1 статуту Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" визначено, що органами управління товариства є загальні збори акціонерів, наглядова рада, виконавчий орган – директор, ревізійна комісія.
Загальні збори є вищим органом товариства. Загальні збори можуть вирішувати    будь-які питання діяльності товариства (пункти 11.1, 11.6 статуту Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття").
Згідно з пунктом 12.1, підпунктами 12.13.1, 12.13.2 пункту 12.13 статуту Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" наглядова рада є органом товариства, що здійснює захист прав акціонерів, і в межах компетенції, визначеної цим статутом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу. До компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами. До виключної компетенції наглядової ради належать, зокрема, затвердження ринкової вартості майна.
ОСОБА_1 є акціонером Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" та власником 520786 простих іменних акцій бездокументарної форми з часткою 28,43% у статутному капіталі даного товариства, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах від 29.03.2017.
20.03.2017 відбулись річні загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", до пункту 21 порядку денного яких включено питання про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися вказаним товариством протягом року у ході поточної господарської діяльності, за якими Публічне акціонерне товариство Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" виступає будь-якою із сторін.
За наслідками голосування щодо вищезазначеного питання порядку денного акціонерами було прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 20.03.2017, про попереднє схвалення вчинення Публічним акціонерним товариством Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" значних правочинів, які можуть вчинятися останнім протягом року з дати прийняття цього рішення у ході поточної господарської діяльності, за якими Публічне акціонерне товариство Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" виступає будь-якою із сторін та укладення яких віднесено до компетенції загальних зборів акціонерів товариства, а саме: договорів купівлі-продажу з максимальною сумою 2000000 грн; договорів оренди майна з максимальною сумою 2000000 грн; договорів послуг з максимальною сумою 2000000 грн, а також встановлено, що вартість правочинів, рішення щодо вчинення яких приймаються виконавчим органом та/або наглядовою радою товариства в межах своєї компетенції, встановленої статутом товариства, не включаються до граничної сукупної вартості правочинів, передбачених пунктами 1.1-1.3 цього рішення, і надано виконавчому органу (директору) товариства право на підписання договорів (контрактів, угод) на виконання цього рішення від імені Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття". 
ОСОБА_1 на вказаних загальних зборах проголосував проти прийняття зборами акціонерів рішення про вчинення вищезазначених правочинів, у зв`язку з чим звернувся до Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" з листом б/н від 29.03.2017, в якому, посилаючись на статті 68, 69 Закону України "Про акціонерні товариства", вимагав здійснити викуп належних йому акцій за ціною, яка не може бути меншою, ніж 3,50 грн за одну акцію.
24.03.2017 відбулось засідання наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом №8 від 24.03.2017, про затвердження ринкової вартості однієї простої іменної акції даного товариства в сумі 1,02 грн. 
Зі змісту вищенаведеного протоколу №8 від 24.03.2017 вбачається, що ринкова вартість однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" була визначена відповідно до звіту про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" на замовлення товариства відповідача.
В адресованому позивачу листі №4 від 24.03.2017 Публічне акціонерне товариство Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" повідомило про готовність викупити належні ОСОБА_1 акції з ціною викупу у розмірі 1,02 грн за одну акцію.
Відповідно до виконаної Приватним підприємством "Консультаційно-правовий центр "Унікон" на замовлення позивача рецензії на звіт про оцінку майнових прав №24/04-1 від 24.04.2017 оформлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" звіт №32/1/03 від 24.03.2017 класифікується за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки, є неякісним і не може бути використаний.
Зокрема, у вищенаведеній рецензії зазначені наступні недоліки звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017: опис об`єкта оцінки як цілісного майнового комплексу недостатній і не дає змогу в повній мірі ідентифікувати підприємство, його діяльність та положення на ринку; обґрунтування вибору бази оцінки відсутнє; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводилась оцінка, неупорядкований, містить зайві та застарілі джерела; вихідні дані недостатні для подальшої роботи, інформація не описана та не проаналізована в достатній мірі, відсутній аналіз ринку нерухомості та ринку оренди (тобто ринку, на якому діє підприємство); аналіз існуючого використання та найбільш ефективного використання підприємства не проведений, висновки відсутні; зміст застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур викладений формально і не в повній мірі, відсутнє достатнє та переконливе обґрунтування вибору підходів та методів (серед можливих підходів до оцінки цілісного майнового комплексу оцінювач обрав лише дохідний, проігнорувавши майновий підхід); методи та оціночні процедури застосовані з численними порушеннями норм Національного стандарту №3 "Оцінка цілісних майнових комплексів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №1655; додатки наведені не в повному обсязі.
26.04.2017 позивач звернувся до наглядової ради та директора Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" з листом б/н від 26.04.2017, в якому просив останніх вжити передбачених Законом України "Про акціонерні товариства" заходів для визначення ринкової вартості акцій товариства станом на 15.02.2017 та забезпечити виконання вимоги ОСОБА_1 б/н від 29.03.2017 щодо обов`язкового викупу належних йому акцій за ринковою ціною. Додатком до даного листа значиться, зокрема, копія рецензії №24/04-1 від 24.04.2017.
За результатами розгляду вищенаведеного листа відповідачем було надано відповідь №10 від 03.05.2017, в якій останній повторно повідомив про те, що станом на 15.02.2017 ціна викупу становить 1,02 грн за одну акцію, при цьому зазначена ринкова вартість ціни викупу однієї акції визначена відповідно до вимог статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства", у той час як надана ОСОБА_1 рецензія не може бути підставою для призначення нової незалежної оцінки.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.04.2021 у справі №923/415/17 задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи; призначено у даній справі судову комплексну оціночно-будівельну та економічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз"; попереджено судового експерта до початку проведення судової експертизи, про відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; зобов`язано сторони сприяти судовому експерту у проведенні судової експертизи, виконуючи всі вимоги судового експерта, зокрема, шляхом надання додаткових документів, оплати експертизи тощо; попереджено сторін, що відповідно до частини четвертої статті 102 Господарського процесуального кодексу України у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні; зобов`язано ОСОБА_1 оплатити рахунок експертної установи за проведення судової експертизи в десятиденний термін з дня отримання відповідного рахунку, що буде надісланий Господарським судом Херсонської області; зупинено провадження у цій справі у зв`язку з призначенням судової експертизи на час проведення експертизи.
На вирішення оціночно-будівельної експертизи поставлено питання:
- Яка загальна ринкова вартість об`єктів нерухомого майна, які належать на правах власності Публічному акціонерному товариству Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття") та знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Паровозна, 4?;
- Яка ринкова вартість магазину, який знаходиться за адресою: м. Херсон,                вул. Будівельників, 7, та належить на праві Публічному акціонерному товариству Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття")?.
На вирішення економічної експертизи поставлено питання:
- Використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків оціночно-будівельної та товарознавчої експертиз, визначити яка загальна ринкова вартість акцій (активів) емітента – Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття")?;
- Використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків оціночно-будівельної та товарознавчої експертиз, визначити яка ринкова ціна однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017?;
- Використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків оціночно-будівельної та товарознавчої експертиз, визначити яка загальна ринкова вартість простих іменних акцій кількістю 520786 емітента – Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", що належать фізичній особі ОСОБА_1 станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття")?.
21.10.2021 до місцевого господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" надійшов висновок експертів №9836 від 12.10.2021, складений за результатами проведення судової комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2021 у справі №923/415/17, з якого вбачається наступне:
1) дійсна (ринкова) вартість об`єктів нерухомого майна, які належать на праві власності Публічному акціонерному товариству Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" та знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Паровозна, 4, в цінах на 15.02.2017, виходячи із представлених на дослідження матеріалів, становить 10497600 грн без урахування ПДВ;
2) дійсна (ринкова) вартість приміщення магазину загальною площею 77,9 кв.м, яке належить на праві власності Публічному акціонерному товариству Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" та знаходяться за адресою: м. Херсон, просп. Будівельників, 7, в цінах на 15.02.2017, виходячи із представлених на дослідження матеріалів, становить 739100 грн без урахування ПДВ;
3) використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків будівельно-оціночної експертизи, загальна ринкова вартість акцій (активів) емітента – Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття") складає 10542000 грн; 
4) використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків будівельно-оціночної експертизи ринкова ціна однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 складає 5,76 грн; 
5) використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків будівельно-оціночної експертизи загальна ринкова вартість простих іменних акцій кількістю 520786 емітента – Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", що належать фізичній особі   ОСОБА_1 станом на 15.02.2017 (день, що передував дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття"), складає 2999727,36 грн.
Предметом спору з урахуванням викладеного у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформленого протоколом №8 від 24.03.2017.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд послався на порушення оспорюваним рішенням наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" корпоративних прав ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що ціна однієї простої іменної акції, затверджена вказаним рішенням, є необґрунтованою та заниженою, адже складений на замовлення відповідача звіт про оцінку майнових прав №32/1/03 від 15.02.2017 не відповідає вимогам нормативно-правових актів та, як наслідок, не міг бути використаний.
Колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Херсонської області щодо задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення наглядової ради з огляду на наступне.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Колегія суддів враховує, що у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі №910/6642/18 судом касаційної інстанції викладено висновок про стадійність захисту права, зокрема, вказано на те, що під час вирішення господарського спору суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорення відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.
За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права – це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Відповідно до статті 113 Цивільного кодексу України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.
Статтею 116 Цивільного кодексу України визначено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;     5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом (частина друга статті 116 Цивільного кодексу України).
Згідно з положеннями частини першої статті 3 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній станом на день прийняття оспорюваного рішення наглядової ради; далі – Закон України "Про акціонерні товариства") акціонерне товариство – господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.
Акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства. Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства (частина перша статті 4, частина перша статті 20 Закону України "Про акціонерні товариства").
В силу статті 25 Закону України "Про акціонерні товариства" кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери - власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, передбачені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.
За умовами статті 160 Цивільного кодексу України в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Випадки обов`язкового створення в акціонерному товаристві наглядової ради встановлюються законом. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Питання, віднесені статутом до виключної компетенції наглядової ради, не можуть бути передані нею для вирішення виконавчому органу товариства. Члени наглядової ради акціонерного товариства не можуть бути членами його виконавчого органу. Наглядова рада акціонерного товариства визначає форми контролю за діяльністю його виконавчого органу.
Відповідно до статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу. В акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій 10 осіб і більше створення наглядової ради є обов`язковим. У товаристві з кількістю акціонерів - власників простих акцій 9 осіб і менше у разі відсутності наглядової ради її повноваження здійснюються загальними зборами. У такому разі передбачені цим Законом повноваження наглядової ради з підготовки та проведення загальних зборів здійснюються виконавчим органом, якщо інше не встановлено статутом акціонерного товариства. Порядок роботи членів наглядової ради та виплати їм винагороди визначається цим Законом, статутом товариства, положенням про наглядову раду акціонерного товариства, а також цивільно-правовим чи трудовим договором (контрактом), що укладається з членом наглядової ради. Такий договір або контракт від імені товариства підписується головою виконавчого органу чи іншою уповноваженою загальними зборами особою на умовах, затверджених рішенням загальних зборів. У разі укладення з членом наглядової ради товариства цивільно-правового договору такий договір може бути оплатним або безоплатним. Член наглядової ради повинен виконувати свої обов`язки особисто і не може передавати власні повноваження іншій особі. Члени наглядової ради мають право на оплату своєї діяльності за рахунок товариства. Визначення умов оплати покладається на загальні збори за затвердженим зборами кошторисом.
Положеннями частини першої, пункту 7 частини другої статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства" унормовано, що до компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами. До виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема, затвердження ринкової вартості майна у випадках, передбачених цим Законом.
У частині третій статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства" закріплено, що питання, що належать до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів, за винятком випадків, встановлених цим Законом.
Засідання наглядової ради скликаються за ініціативою голови наглядової ради або на вимогу члена наглядової ради. Засідання наглядової ради також скликаються на вимогу ревізійної комісії, виконавчого органу чи його члена, інших осіб, визначених статутом акціонерного товариства, які беруть участь у засіданні наглядової ради. На вимогу наглядової ради в її засіданні або в розгляді окремих питань порядку денного засідання беруть участь члени виконавчого органу та інші визначені нею особи в порядку, встановленому положенням про наглядову раду. Засідання наглядової ради проводяться в міру необхідності з періодичністю, визначеною статутом, але не рідше одного разу на квартал. Статут акціонерного товариства може передбачати порядок прийняття наглядовою радою рішення шляхом проведення заочного голосування (опитування). У засіданні наглядової ради на її запрошення з правом дорадчого голосу можуть брати участь представники профспілкового або іншого уповноваженого трудовим колективом органу, який підписав колективний договір від імені трудового колективу (частина перша статті 55 Закону України "Про акціонерні товариства").
Згідно з частина другою, третьою статті 55 Закону України "Про акціонерні товариства" засідання наглядової ради є правомочним, якщо в ньому бере участь більше половини її складу. У разі дострокового припинення повноважень одного чи кількох членів наглядової ради і до обрання всього складу наглядової ради засідання наглядової ради є правомочними для вирішення питань відповідно до її компетенції за умови, що кількість членів наглядової ради, повноваження яких є чинними, становить більше половини її складу. На вимогу наглядової ради в її засіданні беруть участь члени виконавчого органу.
В силу частин четвертої-сьомої статті 55 Закону України "Про акціонерні товариства" рішення наглядової ради приймається простою більшістю голосів членів наглядової ради, які беруть участь у засіданні та мають право голосу, якщо для прийняття рішення статутом акціонерного товариства не встановлюється більша кількість голосів. На засіданні наглядової ради кожний член наглядової ради має один голос. Статутом товариства може передбачатися право вирішального голосу голови наглядової ради у разі рівного розподілу голосів членів наглядової ради під час прийняття рішень. Протокол засідання наглядової ради оформлюється протягом п`яти днів після проведення засідання. Засідання наглядової ради або розгляд окремого питання за її рішенням може фіксуватися технічними засобами.
Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов`язкові для виконання рішення.
Отже, рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред`явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам закону та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства.
При цьому колегією суддів враховується, що процедура примусового викупу акцій позивача не завершена і ухвалення наглядовою радою оскаржуваного рішення є складовою частиною цієї процедури. Відтак такий спосіб захисту як визнання недійсним рішення наглядової ради про затвердження ринкової вартості акцій є не тільки належним, а й ефективним для захисту прав акціонера, який звернувся з вимогою про обов`язковий викуп його акцій.
Пунктом 2 частини першої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому голосуючих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів, у тому числі про попереднє надання згоди на вчинення значного правочину.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції. Перелік акціонерів, які мають право вимагати здійснення обов`язкового викупу належних їм акцій відповідно до частини першої та другої цієї статті, складається на підставі переліку акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах, на яких було прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій.
Отже, право акціонера вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому акцій виникає з моменту прийняття загальними зборами рішення, яке відповідно до частини першої або другої статті 68 Закону України "Про акціонерні товариства" є підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, за умови, що такий акціонер зареєструвався для участі у загальних зборах, на яких прийнято рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, та голосував проти прийняття загальними зборами такого рішення.
Порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій визначено статтею 69 Закону України "Про акціонерні товариства".
За умовами частини першої статті 69 Закону України "Про акціонерні товариства" ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на день, що передує дню опублікування в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону.
Приписами частини першої статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).
Наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), затверджує ринкову вартість майна (включно з цінними паперами), визначену відповідно до частин першої і другої цієї статті. Затверджена вартість майна не може відрізнятися більше ніж на 10 відсотків від вартості, визначеної оцінювачем. Якщо затверджена ринкова вартість майна відрізняється від вартості майна, визначеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, наглядова рада або загальні збори акціонерів, якщо утворення наглядової ради не передбачено статутом акціонерного товариства (у процесі створення товариства - установчими зборами), повинна мотивувати своє рішення (частина третя статті 8 Закону України "Про акціонерні товариства").
Невідповідність вимогам законодавства рішення наглядової ради в частині затвердження ринкової вартості акцій з метою їх викупу є підставою для визнання такого рішення недійсним, зокрема, ціна акцій, яка ґрунтується на висновку суб`єкта оціночної діяльності, вчиненому з порушенням вимог нормативно-правових актів, не може вважатися дійсною ринковою ціною.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 16.02.2021 у справі №910/8714/18.
Отже, затвердження наглядовою радою оцінки акцій не може бути лише формальним процесом в процедурі обов`язкового викупу останніх акціонерним товариством, оскільки фактично від визначення справедливої вартості акцій залежить правомірність порядку їх викупу.
Як зазначалося вище, рішенням наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття", оформленим протоколом №8 від 24.03.2017, затверджено ринкову вартості однієї простої іменної акції даного товариства в сумі 1,02 грн, при цьому зі змісту вказаного протоколу вбачається, що така ринкова вартість була визначена відповідно до звіту про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" на замовлення товариства відповідача (на підставі відповідного договору від 17.03.2017).
Дослідивши зміст вищенаведеного звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, колегія суддів зауважує на тому, що певні частини останнього містять неупорядковане нагромадження слів, які не пов`язані єдиним контекстом. Крім того, даний звіт змістовно неупорядкований, адже включені до нього відомості викладені начебто абстрактно щодо певного підприємтва, яке розглядається теоретично, без конкретного зв`язку з реальним функціонування підприємства, акції якого оцінюються, зокрема, наведений опис об`єкта оцінки як цілісного майнового комплексу не дає можливості у повній мірі ідентифікувати діяльність товариства відповідача (аналіз/дослідження ринку нерухомості та оренди, на якому господарює підприємство, взагалі відсутній), а особливості акцій, як специфічного об`єкта майнових прав, оцінювачем не розкриті.
Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій має бути застосований майновий метод оцінки (як єдиний або поряд з іншими), що випливає з частини шостої статті 9 Закону "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", національних стандартів оцінки майна (Національний стандарт №1 та Національний стандарт №3 "Оцінка цілісних майнових комплексів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 №1655).
Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 17.02.2021 у справі №905/1926/18.
Правовий висновок про те, що майновий метод оцінки має бути обов`язково застосований поряд з іншими методами оцінки, викладений також у постанові судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19.
Однак, як вбачається зі звіту про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, серед усіх можливих методів оцінки Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" було обрано лише дохідний, у той час як майновий підхід, в межах якого можливими до застосування виступають щонайменше дохідний та порівняльний підходи, був безпідставно проігнорований. Більше того, навіть застосування зазначеним товариством дохідного підходу неможливо вважати належним, оскільки при проведенні розрахунків оцінювачем було використано вихідні дані, які необґрунтовані, не підтверджені документально та походження яких не відоме.
За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, повністю покладений в основу оспорюваного позивачем рішення наглядової ради, має низку істотних недоліків (особливо в частині змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур), які фактично спотворили результати оцінки, про що також свідчить і рецензія Приватного підприємства "Консультаційно-правовий центр "Унікон" №24/04-1 від 24.04.2017 на вказаний звіт, відповідно до якої цей звіт класифікується за ознакою абзацу третього пункту 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки, є неякісним і не може бути використаний.
Колегія суддів також враховує надзвичайно стислі строки проведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" оцінки та її затвердження наглядовою радою товариства відповідача. Зокрема, відповідний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" було укладено 17.03.2017, а вже 24.03.2017 звіт був затверджений самим оцінювачем та в цей же день на його основі затверджено ринкову вартості однієї простої іменної акції даного товариства оспорюваним рішенням наглядової ради.
Зазначена швидкість визначення ринкової вартості акцій (7 календарних днів з дати укладення з оцінювачем відповідного договору) не була зумовлена вимогами закону, натомість апеляційний господарський суд вважає це додатковим аргументом, який підтверджує несумлінне, поверхневе і суто формальне ставлення наглядової ради до процедури встановлення ринкової вартості акцій.
З урахуванням зазначених висновків суд апеляційної інстанції зазначає, що рішенням наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформленим протоколом №8 від 24.03.2017, було затверджено вочевидь несправедливу вартість акцій, визначену Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг", як ринкову.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції, викладеною в постанові судової палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19.
Поряд з цим, обставини того, що члени наглядової ради відповідача не мають спеціальних знань у галузі оцінки вартості майна, щоб самостійно визначити, чи відповідає або не відповідає вимогам законодавства визначена незалежним оцінювачем ринкова вартість майна, та у наглядової ради товариства у випадках затвердження ринкової вартості акцій на підставі звіту про оцінку акцій відсутня можливість відступити від його змісту, не можна визнати доречними у контексті дослідження обставин забезпечення справедливої компенсації акціонерам за викуплені в них акції. Водночас дослідження судом зазначеного питання не повинно обмежуватися лише з`ясуванням обставин формального виконання товариством та позивачем вимог порядку затвердження та повідомлення ціни обов`язкового продажу акцій, а має бути спрямоване на достовірне встановлення дійсної ринкової вартості відповідних акцій.
Таким чином, відсутність у наглядової ради на час проведення спірної процедури примусового викупу акцій негативної рецензії щодо звіту не є достатньою підставою для висновку про відповідність затвердженої оскаржуваним рішенням ринкової вартості акції дійсній її ринковій вартості, отримання якої могло би бути визнано справедливою і обґрунтованою компенсацією ОСОБА_1 .
Суди під час вирішення спору мають перевіряти обставини щодо формування затвердженої наглядовою радою ринкової вартості акції з виконанням усіх вимог законодавства, зокрема, про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, на підставі дослідження усіх наявних у справі доказів, які відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, а також із застосуванням, в разі необхідності, передбачених процесуальним законодавством засобів щодо з`ясування обставин, для яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.
Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 16.02.2021 у справі №910/8714/18.
З огляду на те, що визначення ринкової вартості однієї іменної акції Публічного акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" має суттєве значення для вирішення даної справи, з метою дотримання принципу всебічності, повноти та об`єктивності дослідження всіх обставин справи під час нового розгляду цієї справи, суд першої інстанції ухвалою від 07.04.2021 призначив судову комплексну оціночно-будівельну та економічну експертизу, проведення якої Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз".
Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті 98 Господарського процесуального кодексу України). 
В силу статті 106 Господарського процесуального кодексу України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами з різних галузей знань або з різних напрямів у межах однієї галузі знань. У висновку експертів зазначається, які дослідження і в якому обсязі провів кожний експерт, які факти він встановив і яких висновків дійшов. Кожний експерт підписує ту частину висновку, яка містить опис здійснених ним досліджень, і несе за неї відповідальність. За результатами проведених досліджень, узагальнення та оцінки отриманих результатів експертами складається та підписується єдиний висновок, в якому формулюється загальний висновок щодо поставленого на вирішення експертизи питання (питань). У разі виникнення розбіжностей між експертами висновки оформлюються відповідно до частини другої статті 105 цього Кодексу.
Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.
Згідно з висновком експертів №9836 від 12.10.2021, складеним на виконання вищенаведеної ухвали Господарського суду Херсонської області від 07.04.2021 у справі №923/415/17, використовуючи економічні показники Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" на останню звітну дату та з урахуванням висновків будівельно-оціночної експертизи ринкова, ціна однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірми "Взуття" станом на 15.02.2017 складає 5,76 грн.
Стосовно доводів апелянта про те, що складений фахівцями Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежний інститут судових експертиз" висновок комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи №9836 від 12.10.2021 не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, складений суб`єктами, яке не мають на те прав і повноважень, є неякісним та непрофесійним з точки зору методології, оціночних процедур і оціночної практики, у зв`язку з чим не може бути належним і допустимим доказом для визначення ринкової вартості як однієї простої іменної акції, так і будь-якого пакету акцій Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", колегія суддів зазначає наступне.
21.10.2021 вищенаведений висновок експертів надійшов до місцевого господарського суду, а 09.11.2021 повноважний представник Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" ознайомився з ним, що підтверджується відповідною розпискою останнього на його заяві про ознайомлення з матеріалами справи б/н від 08.11.2021 (вх.№8385/21 від 09.11.2021; т.V а.с.4), між тим жодних заперечень щодо даного висновку під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем висловлено не було, питання стосовно призначення у справі повторної експертизи з дорученням її проведення іншим експертам також не було ним порушено.
Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), визначено, що проведення експертиз, експертних досліджень з оцінки майна здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про судову експертизу", з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" щодо методичного регулювання оцінки майна.
Проведення судової експертизи щодо визначення вартості акції підприємства здійснюється у відповідності до Методики комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрованої в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України.
Вказана Методика базується на поєднанні методів економічної та оціночної експертизи та віднесена згідно з Реєстром до комплексного виду експертиз, а одним із головних завдань такого експертного дослідження виступає визначення дійсної ринкової ціни акції підприємства.
Беручи до уваги те, що особливістю дослідження операцій із цінними паперами є необхідність комплексного розгляду питань, пов`язаних із їх обігом, що є складовим предметом як судової економічної експертизи, так і судової оціночної експертизи, визначення ринкової вартості акцій підприємства є комплексним видом експертного дослідження.
Судові експерти Свістунов І.С. та Шульга Л.Д., якими було складено висновок комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи №9836 від 12.10.2021, мають необхідні види експертної спеціальності, про що свідчать відомості з Реєстру атестованих судових експертів. Зокрема, Свістунову І.С. видано свідоцтво експерта №1623 (продовжене до 07.06.2022) з експертною кваліфікацію за спеціальностями: дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів; розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками; визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд; оцінка земельних ділянок, а Шульзі Л.Д. – свідоцтво експерта №1148 (продовжене до 15.06.2023) з експертною кваліфікацією за спеціальностями: дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій; дослідження документів фінансово-кредитних операцій.
Отже, апеляційний господарський суд наголошує на тому, що висновок експертів №9836 від 12.10.2021 складений суб`єктами, які мають необхідну кваліфікацію, згідно з Методикою комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, зареєстрованої в Реєстрі методик проведення судових експертиз Міністерства юстиції України, тобто з урахуванням методології, оціночних процедур і оціночної практики, які є належними для даного виду експертного дослідження.
Наведений в апеляційній скарзі розрахунок вартості належних відповідачу об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Херсон, вул. Паровозна, 4 та за адресою: м. Херсон, просп. Будівельників, 7, який був проведений самим скаржником, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, оскільки для з`ясування таких обставин необхідні спеціальні знання у відповідній сфері оцінки майна, доказів володіння якими скаржник не надав.
Доводи Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" щодо неправильності обраної судовим експертом Шульгою Л.Д. методології проведення економічної експертизи спростовуються самим змістом висновку експерта №9836 від 12.10.2021, в якому наведено відповідне обґрунтування бази оцінки, використаних методичних підходів та який складено відповідно до положень Методики комплексних експертних досліджень визначення вартості акцій підприємств, в тому числі і в частині застосованої методології.
Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).
Колегія суддів наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 05.06.2020 у справі №920/528/19.
Таким чином, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи та неподання скаржником до суду першої інстанції жодного доказу на підтвердження того, що висновок експертів №9836 від 12.10.2021, виготовлений за результатами проведення судової комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи, призначеної ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.04.2021 у справі №923/415/17, складено з порушенням вимог законодавства або доказів, якими би спростовувалась достовірність зазначеного висновку експертів, а також інших обставин, з якими закон пов`язує можливість відхилення висновку судового експерта як доказу по справі, апеляційний господарський суд дійшов висновку про доведеність того факту, що оспорюваним рішенням наглядової ради товариства відповідача було затверджено ціну однієї простої іменної акції товариства, яка є необґрунтованою та істотно заниженою.
При цьому суд апеляційної інстанції також враховує, що зміст вищенаведеного висновку експерта №9836 від 12.10.2021 фактично підтверджує помилковість визначення ціни однієї простої іменної акції Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", вказаної у звіті Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта-Консалтинг" про оцінку майнових прав №32/1/03 від 24.03.2017, який покладено в основу оспорюваного позивачем рішення наглядової ради, відтак даний експертний висновок повністю узгоджується з іншими наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, з рецензією Приватного підприємства "Консультаційно-правовий центр "Унікон" №24/04-1 від 24.04.2017 на вказаний звіт, згідно з яким цей звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки, є неякісним і не може бути використаний.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що затверджена рішенням наглядової ради Публічного акціонерного товариства Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття", оформленим протоколом №8 від 24.03.2017, ринкова вартості однієї простої іменної акції даного товариства в сумі 1,02 грн є істотно заниженою, адже відповідно до висновку експерта №9836 від 12.10.2021 така вартість має складати 5,76 грн, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що зазначене рішення наглядової ради протиправно позбавляє ОСОБА_1 гарантованого чинним законодавством права на отримання справедливої та обґрунтованої вартості належних йому акцій, обов`язковий викуп яких акціонерним товариством передбачений статтею 68 Закону України "Про акціонерні товариства", у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про визнання вищенаведеного рішення наглядової ради недійсним.
Водночас суд апеляційної інстанції вбачає, що будь-яких інших доводів, крім посилань на те, що висновок комплексної оціночно-будівельної та економічної експертизи №9836 від 12.10.2021 складено з порушенням вимог законодавства, в апеляційній скарзі Акціонерним товариством "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" не зазначено.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним оспорюваного позивачем рішення наглядової ради.
Доводи скаржника не спростовують висновків місцевого господарського суду про задоволення вищенаведеної позовної вимоги, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.
Витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 у справі №923/415/17 – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Херсонського обласного підприємства фірма "Взуття".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 26.01.2023.

Головуючий суддя                                                                       С.В. Таран

Суддя                                                                                           І.Г. Філінюк

Суддя                                                                                           О.Ю. Аленін