ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/415/23 Справа № 202/1685/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 березня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Прокопцева С.В., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
за участю:
адвоката — Прокопцева С.В. (в режимі відеоконференції)

               В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 гривень на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, що 05 січня 2023 року ОСОБА_1 о 20-42 годині у м. Краматорську по вул. К.Гампера біля буд. 2 керував транспортним засобом ВАЗ21063 д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Прокопцев С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
       Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, що є наслідком необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності. На думку апелянта, постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
       Вказує, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника, попри надані заяви про відкладення розгляду справи, чим порушив право ОСОБА_1 брати участь у розгляді справи та надавати свої пояснення.
       Суд першої інстанції розглянув справи неповно та однобічно, не дослідив всіх обставин справи.
       Зазначає, що працівники поліції в порушення вимог Інструкції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та порушили порядок огляду на стан сп`яніння. 
       У судове засідання, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
       За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 .
       У судовому засіданні адвокат Прокопцев С.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, викладених в ній. 
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку адвоката, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР.
       З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані. 
       Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.
       Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №034959 від 05.01.2023 року, в якому зафіксовано факт перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмову останнього пройти такий огляд в установленому законом порядку /а.с.1/;
- поясненнями свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_3 /а.с.3,4/;
- рапортом працівника поліції /а.с.5/;
- відеозаписом.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в наданих суду матеріалах щодо обставин адміністративного правопорушення, не вбачається. 
Доводи апеляційної скарги про те, що в наданих матеріалах відсутні докази, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не приймаються, враховуючи наступне.
Здійснення пропозиції щодо проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів та у медичному закладі, відмова ОСОБА_1 , чітко зафіксовані у протоколі. 
При цьому, ознаки алкогольного сп`яніння перераховані поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені також у рапорті.
Пропозиція працівника поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння була законною та вмотивованою. 
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому відсутність назви спеціального технічного засобу, за допомогою якого пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що зафіксована на відеозаписі.
Крім того, будь-які зауваження з приводу проведеного огляду від водія ОСОБА_1 в протоколі відсутні.
Апеляційний суд зауважує, що в даному випадку, у водія ОСОБА_1 були виявлені поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння, а не наркотичного чи іншого сп`яніння або знаходження під впливом лікарських препаратів, що у відповідності до вимог вищевказаної Інструкції вимагало оформлення направлення особи до найближчого закладу охорони здоров`я.
Наявні у справі письмові докази узгоджуються між собою та сумнівів в їх достовірності у суду не виникає.
Таким чином у діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.
       Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …. а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
       Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. 
       Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       З огляду на вищенаведене при апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279-280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.
       Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу адвоката Прокопцева Сергія Вікторовича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
       Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко