ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року 
м. Київ

справа №420/1982/19
адміністративне провадження № К/9901/1723/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу 420/1982/19
за позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про скасування наказу щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди, визнання протиправною та скасування вимоги про демонтаж елементу вуличної торгівлі, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року (ухвалену у складі колегії суддів: судді-доповідача Стас Л.В., суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (переіменовано на Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі - Департамент архітектури, відповідач -1)), Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (далі - відповідач - 2), в якому просила:
-          скасувати наказ Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/1098 від 21.03.2019 року щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року №01-06/1098 за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом №1 та буною № НОМЕР_1 , павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »);
-          визнати протиправною та скасувати вимоги (припису) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №014661 від 02.04.2019 року про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем - 2 не проводилося обстеження елементу вуличної торгівлі, а акт перевірки слід розглядати як фіктивний. Крім того, позивачка вказала, що протягом останніх 15 років павільйон не перебудовувався і не добудовувався, зберігаючи свою первісну площу до 25,9 м2, визначену при складанні технічного паспорту. Останній раз незмінність павільйону була підтверджена висновком Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за № 0113/1581/в, наданим для продовження 21.06.2018 року паспорту прив`язки №01-06/1098 від 02.11.2015 року. Зазначене свідчить про надуманість причини для анулювання паспорту прив`язки. Позивач також звернув увагу суду на те, що, за посиланням відповідача-1, спір між сторонами вже начебто врегульований наданням ОСОБА_1 паспорту прив`язки №01-08/583 від 03.05.2019 року. Нововиданий паспорт тимчасовий, і діє до 31.12.2019 року, тоді, як незаконно анульований паспорт прив`язки був продовжений і мав термін дії до 11.08.2021 року. Позивач вказує, що надання їй тимчасового паспорту прив`язки №01-08/583 від 03.05.2019 року не поновлює її порушених прав, а лише відтерміновує знесення павільйону.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.
Скасовано наказ Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради №01-06/1098 від 21.03.2019 року щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року №01-06/1098 за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом № НОМЕР_2 та буною № НОМЕР_1 , павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), заявник ФОП ОСОБА_1 .
Визнано протиправною та скасовано вимогу (припис) Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради №014661 від 02.04.2019 року про демонтаж елементу вуличної торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
4.          Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що при виявленні певних порушень у позивача щодо розміщення ТС або її використання, працівники Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської повинні були скласти відповідний акт. Проте, такий документ відповідачем до суду наданий не був. Крім того, суд зазначив, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди, але зазначені в оскаржуваному наказі підстави, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради - задоволено.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
6.          Суд апеляційної інстанції мотивує своє рішення тим, що позивачем не спростовано висновків Акта обстеження тимчасової споруди від 07 березня 2019 року, що площа тимчасової споруди не відповідає фактично заявленій в дозвільних документах. А наданий до суду апеляційної інстанції експертний висновок не може бути прийнятий судом, як належний доказ, оскільки не відповідає вимогам статті 104 КАС України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          13 січня 2020 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 ..
У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року та залишити в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2019 року.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушеннями норм процесуального права, а саме, що судом був врахований Акт обстеження тимчасової споруди від 07 березня 2019 року, який не надавався до суду першої інстанції.
Також позивач зазначив, що згідно експертного висновку площа тимчасової споруди становить 22,6 кв.м., а суд апеляційної інстанції заплутався встановлюючи таку площу. 
8.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Желєзного І.В., суддів Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.
9.          Ухвалою Верховного Суду від 21 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за цією скаргою.
11 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу у якому Департамент архітектури просить суд залишити без задоволення касаційну скаргу та залишити без змін постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року.
17 лютого 2020 року до Верховного Суду від відповідача -2 надійшов відзив на касаційну скаргу. Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради просить суд залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_1 та залишити без змін постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року.
20 лютого 2020 року та 27 лютого 2020 року до Верховного Суду надійшли відповіді представника позивача на відзиви відповідачів.
10.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 10.12.2021 № 2245/0/78-21, у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Желєзного І.В., що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Мороз Л.Л., Тацій Л.В.
11.          Верховний Суд ухвалою від 16 січня 2023 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 17 січня 2023 року.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.          Як було встановлено судами попередніх інстанцій, у ОСОБА_1 наявна документація, щодо розміщення тимчасової споруди, а саме: паспорт прив`язки, технічний паспорт, лист Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 02.11.2015 р. № 01-06/1098 щодо погодження місця розміщення тимчасової споруди, висновок Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності; позивач використовує тимчасову споруду згідно із нормами закону та з метою, зазначеною в паспорті прив`язки; заяви про анулювання паспорту прив`язки позивач не подавала; на даний час позивач зареєстрована, як фізична особа-підприємець, тобто не припиняла підприємницької діяльності, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.
В паспорті прив`язки міститься лист-рішення Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 02.11.2015 року, в якому зазначено, що Управління погоджує місце розміщення тимчасової споруди (павільйон) площею 25,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом № 1 та буною № 4. павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).
Станом на час розгляду справи є дійсним договір ТС-1565/15 на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 05.11.2015 року, за яким Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради надає ОСОБА_1 право за плату тимчасово використовувати місце під розташування тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, загальною площею 25,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом № 1 та буною № 4, павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на територіях, які є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси терміном до 11.08.2021 року (а.с.23-24).
21 червня 2018 року, паспорт прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року №01-06/1098 за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом №1 та буною № НОМЕР_1 , павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), продовжено до 11 серпня 2021 року, на підставі висновку Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за №0113/1581/в, за яким Управління підтверджує можливість продовження строку дії паспорту прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року.
02 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримала лист від Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в якому знаходився Наказ № 01-06/1098 від 21.03.2019 року щодо анулювання паспорту прив`язки тимчасової споруди від 02.11.2015 року № 01-06/1098 року за адресою: АДРЕСА_1 (між траверсом № 1 та буною № 4. павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), заявник: ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до якого дія паспорту припиняється через десять робочих днів з дня прийняття рішення про анулювання.
Згідно оскаржуваного наказу він прийнятий на підставі п. 2.27 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 р. № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», п. 9.8. «Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затверджених Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VI та на підставі листа Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 18.03.2019 року № 0113/450/в щодо анулювання паспорта прив`язки стаціонарної тимчасової споруди, паспорт прив`язки стаціонарної тимчасової споруди.
02 квітня 2019 року за адресою розташування вищевказаної тимчасової споруди прибули працівники Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та залишили там вимогу (припис) про демонтаж елементу вуличної торгівлі № 014661, в яком зазначалось, що елемент вуличної торгівлі за адресою: пляж «Ланжерон», 1, встановлений з порушенням «Правил розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Одесі», затверджених Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 року № 3961-VI та чинного законодавства України, а тому підлягає демонтажу. Також, в приписі було зазначено, що необхідно здійснити демонтаж елемента вуличної торгівлі у строк до 03.04.2019 року.
Не погодившись з законністю рішень відповідачів, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
14.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Згідно преамбули Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до статті 3 вказаного Закону відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами України, цим Законом, законами України "Про Генеральну схему планування території України", "Про основи містобудування", "Про архітектурну діяльність", "Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду", "Про землеустрій", іншими нормативно-правовими актами.
Положеннями статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що об`єктами містобудування на державному та регіональному рівнях є планувальна організація території, система розселення, система взаємопов`язаного комплексного розміщення основних об`єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів.
Об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до:
- у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні;
- за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.
Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.
Суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Статтею 28 Закону № 3038-VI визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року №244 затверджено "Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" (далі Порядок № 244).
Відповідно до змісту п.1.1 - 1.4 Порядок № 244, цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Цей Порядок не поширюється на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на землях із особливим режимом використання.
Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Відповідно до п.2.27 Порядку № 244 дія паспорта прив`язки тимчасової споруди анулюється за таких умов:
- недотримання вимог паспорта прив`язки тимчасової споруди при її встановленні;
- невстановлення тимчасової споруди протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС;
- надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки тимчасової споруди.
Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 р. №3961-VI затверджені «Правила розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у місті Одесі» (далі - Правила №3961-VI).
Відповідно до п. 1.2 Правил № 3961-VI вони регулюють відносини між органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, незалежно від форм власності, які виникають в процесі розміщення та експлуатації тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності та елементів торгівлі
Згідно положень розділу 15 Правил № 3961-VI заходи з контролю за дотриманням фізичними та юридичними особами вимог, встановлених законодавством у сфері встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі, здійснюється Уповноваженим органом в межах відповідно покладених на нього повноважень, завдань та функцій в порядку, встановленому цими Правилами. 
Інші органи державної влади та органи місцевого самоврядування м. Одеси, їх посадові та службові особи здійснюють контроль у сфері розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі у відповідності до діючого законодавства та покладених на них завдань та функцій.
Контроль за дотриманням цих Правил під час встановлення, розміщення та експлуатації ТС та елементів торгівлі в межах м. Одеси здійснюється у відповідності до наданих Уповноваженому органу повноважень, завдань та функцій. 
За результатами проведених Уповноваженим органом інвентаризації та/або обстеження, складається акт, у якому фіксуються виявлені порушення. За наслідками розгляду акту фіксації та доданих до нього матеріалів Уповноважений орган вправі здійснити наступні дії:
-          звернутися до особи, якою допущено порушення встановленого порядку розміщення та експлуатації ТС та елементу торгівлі з приписом про усунення порушень у визначений Уповноваженим органом термін;
-          звернутись до особи, що порушує вимоги цих Правил з приписом про демонтаж протиправно розміщених ТС та елементів торгівлі;
-          звертатись до інших органів, уповноважених здійснювати контроль за додержанням законодавства про благоустрій населених пунктів.
Пунктом 9.8 Правил № 3961-VI визначено, що паспорт анулюється згідно з рішенням, оформленим наказом Управління, на підставі відповідного висновку Уповноваженого органу до закінчення строку його дії у наступних випадках:
- за письмовою заявою власника ТС; 
- у разі припинення юридичної особи; 
- у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем; 
- у випадку встановлення факту надання в заяві та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 
- за необхідності, у випадку невикористання місця розташування ТС безперервно протягом шести місяців, окрім літніх майданчиків; 
- у випадку розірвання договору на право тимчасового користування місцями для розташування ТС;
- у випадку виявлення  невідповідності товарної спеціалізації ТС, що зазначалась у заяві про намір встановлення ТС.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що вони містять вичерпний перелік підстав та для анулювання паспорту прив`язки. Крім того, законодавством України забороняється самовільне встановлення ТС, тобто встановлення ТС без наявності паспорта прив`язки, якщо строк дії паспорта прив`язки закінчився або всупереч його вимогам. При цьому, достатньою підставою для анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди є, зокрема, виявлення відхилення фактично розміщеної тимчасової споруди від вимог щодо розміру, конфігурації та інших вимог, визначених у паспорті прив`язки.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 05 травня 2022 року по справі № 520/8642/18.
15.          Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги зазначив, що відповідно до приписів п.15.1 Правил № 3961-VI за результатами проведеного обстеження Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради мало скласти відповідний Акт, в якому фіксуються виявлені порушення. Проте, такий документ при розгляді справи відповідачем наданий не був. Суд дійшов висновку, що зазначена в оскаржуваному наказі підстава для анулювання паспорту прив`язки не знайшла свого підствердження.
Натомість, судом апеляційної інстанції, на підставі долученого до матеріалів справи Акта, було встановлено, що посадовими особами Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради було проведено обстеження тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_2 .
За результатами зазначеного обстеження складено Акт від 07 березня 2019 року, в якому зафіксовано, що на підставі проведених замірів фактична площа тимчасової споруди складає 28 кв.м., що не відповідає заявленим даним при подачі документів, а саме 25,9 кв.м. відповідно до договору на право тимчасового користування місцями для тимчасової споруди. 
16.          Не погоджуючись з постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року позивач наполягає, що суд апеляційної інстанції не мав права приймати Акт обстеження тимчасової споруди від 07 березня 2019 року, оскільки він не був наданий до суду першої інстанції.
Колегія суддів Верховного Суду не погоджується з такими доводами ОСОБА_1 , оскільки принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед у активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.
Відповідно до положень частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на те, що висновки зазначеного Акта стали підставою для прийняття спірних рішень і відсутність такаго в матеріалах справи стало підставою для їх скасування Одеським окружним адміністративним судом, колегія суддів Верховного Суду вважає, що без встановлення обставини, чи був складений відповідний Акт Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради та що в ньому зафіксовано, не можливо ухвалити законного рішення.
17.          Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до положень частини другої статті 350 КАС України не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи відомості Акта обстеження, судом апеляційної інстанції було встановлено, що тимчасова споруда не відповідає заявленим розмірам, що є самостійною підставою для анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди.
Також, на думку колегії суддів Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, надаючи оцінку експертному висновку № ЕС -2514-1-1448.19, який наданий на замовлення позивачки та пред`явлений в суд апеляційної інстанції.
У зв`язку з цим, колегія суддів відхиляє аргументи касаційної скарги про порушення апеляційним судом норм процесуального права під час оцінки доказів, наявних у матеріалах цього судового провадження.
18.          Стосовно доводів позивачки, що згідно технічного папорту тимчасової споруди від 23 жовтня 2015 року її площа складає 22,6 кв.м. колегія суддів Верховного Суду зазначає, що ці доводи не спростовуть тієї обставини, що 07 березня 2019 року під час обстеження тимчасової споруди було встановлено, що її площа не відповідає заявленій.
Інші доводи касаційної скарги, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування суду апеляційної інстанції.
19.          Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене, висновки, викладені у оскаржуваній постанові апеляційного суду, ґрунтуються на обставинах, встановлених контролюючим органом під час здійснення обстеження тимчасової споруди на предмет дотримання позивачем діючого законодавства.У суду апеляційної інстанції була достатня доказова база для констатації вчинення позивачем порушення вимог законодавства. Натомість висновки суб`єкта владних повноважень не були спростовані позивачем під час розгляду справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду апеляційної інстанції є законним і не підлягає скасуванню. 
Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року у справі                        № 420/1982/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Стрелець Т.Г.
Судді                                                                                                     Мороз Л.Л. 
                                                                                                    Тацій Л.В.