Справа № 164/1159/22  Провадження №33/802/103/23 	Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП    	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника Поліщука В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 04 листопада 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 17000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев?яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.
Оскарженою постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 серпня 2022 року біля 21 год 57 хв на автодорозі Т1802 між селами Тельчі та Велика Осниця Луцького району Волинської області, керував автомобілем марки «OPEL Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із такою постановою судді, ОСОБА_1 повторно 17.01.2023 року подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення незаконним. Вказує, що був присутній під час судового розгляду, копію постанови не отримував. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.
Водночас, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, заслухавши захисника, який клопотання підтримав, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення Маневицьким районним судом Волинської області 04 листопада 2022 року, з участю ОСОБА_1 , було винесено постанову про визнання останнього винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 22 листопада 2022 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, яку постановою Волинського апеляційного суду від 29 грудня 2022 року, було повернуто апелянту, оскільки він пропустив строк на апеляційне оскарження, а клопотання про поновлення такого строку не заявлялось.
В подальшому 17.01.2023 року ОСОБА_1  повторно подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на оскарження постанови суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що він хоча і був при постановленні судового рішення, проте не був обізнаний із повним його текстом, а копію в суді не отримував. 
Проте таке посилання апелянта до уваги судом не приймається, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, що не заперечується і самим апелянтом (а.с.18, 43).
Наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження повністю суперечать матеріалам справи, так як вони містять власноручну розписку ОСОБА_1 про те, що він отримав копію постанови в даній справі 04.11.2022 року (а.с.20).
Крім того, такі доводи повністю суперечать і вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через засоби поштового зв`язку лише 22 листопада 2022 року, що стверджується штемпелем на поштовому конверті, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який збіг 14 листопада 2022 року.
А тому, наведені апелянтом обставини не можна вважати поважними підставами пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення та відповідно такими, що дають підстави для його поновлення.
Дослідивши дані обставини апеляційний суд вважає, що з наведених підстав, строк апеляційного оскарження поновленню не підлягає.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані в ході його розгляду апеляційним судом, не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Маневицького районного суду Волинської області від 04 листопада 2022 року, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду П.П. Борсук