Ухвала
 
08 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 210/7202/21
 
провадження № 61-1555ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, 
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2022 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, задоволено частково.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» за період з 01 листопада 2016 року по 01 грудня 2016 року заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 3 233,14 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» за період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2021 року заборгованість за постачання теплової енергії в розмірі 42 666,86 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір в розмірі 756,65 грн з кожного.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2022 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405,00 грн.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2022 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.
 
Судове рішення мотивовано тим, що заявником не було усунуто недоліки, вказані в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2022 року.
 
У січні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року. 
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги, оскільки не надав належної оцінки тій обставині, що заявник звільнений від сплати судового збору у відповідності до положень частини третьої статті 22 Закону України «Про судовий збір».
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.
 
Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
 
Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги встановлено статтею 356 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;
 
Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої цієї статті.
 
Одночасно частина третя статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20, провадження № 11-177апп21, зазначено, що стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.
 
Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.
 
З огляду на це, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, оскільки є відповідачем у справі за указаними позовними вимогами, які не пов`язані з порушенням його права як споживача.
 
Врахувавши вказані вище обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність сплати ОСОБА_1 судового збору за подачу апеляційної скарги у справі, та в подальшому повернув вказану скаргу у зв`язку з невиконанням вимог суду.
 
Посилання заявника на помилковість висновків апеляційного суду є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на хибному тлумаченні процесуальних норм та не впливають на законність висновку про повернення апеляційної скарги.
 
Крім того, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із такою скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.
 
Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року є необґрунтованою.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян