Номер провадження: 33/813/1194/22
Номер справи місцевого суду: 517/475/22 
Головуючий у першій інстанції Тростенюк В. А. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Пінькової К.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника -адвоката Морозова Вадима Юрійовича розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року, 

встановив:

Постановою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції від 12 вересня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у цій справі відносно нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
За доводами апеляційної скарги висновки суду викладені у змісті оскаржуваної постанови є помилковими; під час розгляду справи судом порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення у цій справі незаконного рішення, зокрема, сторона апелянта вказує, що розгляд справи суддею  відбувся незаконно, матеріали справи та складений відносно ОСОБА_1  протокол містять у собі чисельні порушення, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, водночас зазначає, що під час вирішення справи суд ґрунтувався лише на власних переконаннях, і взяв до уваги тільки матеріали надані працівниками поліції; у протоколі не зазначено ознак алкогольного сп`яніння, яких також не містить і відеозапис, але у змісті оскаржуваної постанови в абзаці другому про це зазначено; протокол про адміністративне правопорушення складений із чисельними порушеннями, процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1  не проводилась, від  проходження такого огляду ОСОБА_1  не відмовлявся; судом не взято до уваги, що під час складання протоколу, працівники  поліції застосовували відносно ОСОБА_1  психологічний тиск, що виразилось у постійних твердженнях щодо керування останнім транспортним засобом, хоча ОСОБА_1  не керував автомобілем у місці і час, що зазначені у протоколі, а лише знаходився біля належного йому транспортного засобу, після чого працівники поліції змусили його відмовитись від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння; під час складання протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не роз`яснювалися права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, свідки не залучалися, від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонили, до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`янінні останнього не доставляли, у протоколі також не зазначено модель, номер і серію засобу, яким проводилася відеофіксація, і матеріали справи не містять повного фрагменту відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася. Окрім того в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, посвідчення водія відповідно до вимог статті 265-1 КУпАП працівниками поліції у ОСОБА_1 не вилучалося, і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видався, також в матеріалах справи відсутні відомості стосовно того, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 278 КУпАП , завданням провадження     в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності   із законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Готуючись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, підлягають вирішенню питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. 
Вимоги вказаних норм суддею дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення судді першої інстанції є обґрунтованим, а його висновки підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 067027 від 03 серпня 2022 року з якого убачається, що ОСОБА_1 02 серпня 2022 року о 22 год. 45 хв. по вул. Адамівська в смт. Захарівка Роздільнянського району Одеської області, керував автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КупАП, у змісті якого серед іншого зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, і містить підпис ОСОБА_1 , що останній не заперечував під час апеляційного перегляду справи, зокрема, і щодо позначки про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП, а також особисті пояснення ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом.
Отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, внаслідок чого не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються наведеними вище доказами. 
Обставин на які вказує апелянт, зокрема, щодо застосування працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 психологічного тиску внаслідок чого він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння апеляційним судом не встановлено. 
Під час апеляційного перегляду цієї справи ОСОБА_1 користувався юридичною допомогою захисника адвоката Морозова В.Ю., що свідчить про дотримання права на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції диском відеозапису, з якого убачається, що ОСОБА_1 03 серпня 2022 року був доставлений до відділу поліції, від проходження медичного огляду та продуття газоаналізатора у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння правопорушник відмовився під запис на нагрудну камеру «Bodu Cam» чим не виконав вимоги п. 2.5. ПДР України, а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 серпня 2022 року.
Всупереч доводам апеляційної скарги, в матеріалах цієї справи містяться відомості стосовно того, чи притягався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення, та чи отримував останній посвідчення водія, а також відомості щодо моделі, номеру і серії засобу, яким проводилася відеофіксація.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
Всупереч позиції апелянта, відсутність свідків не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 .
У відповідності до ч.2 ст.266 КупАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У даному випадку, матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, що вказує на необов`язковість присутність свідків під час фіксації відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Стосовно посилань в апеляційній скарзі, що матеріали справи не містять повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події яка сталася, апеляційний суд зауважує, що на вказаному вище відеозаписі зафіксовані події, котрі мають істотне значення для встановлення істини у справі. 
Посилання апелянта в якості доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції у ОСОБА_1 не вилучалося посвідчення водія відповідно до вимог статті 265-1 КУпАП, і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видався апеляційний суд не приймає, оскільки вказане не впливає на висновок судді першої інстанції про доведеність вини у вчинені особою інкримінованого адміністративного правопорушення.
Зазначені суддею у тексті оскаржуваної постанови ознаки алкогольного сп`яніння особи, яка притягається до адміністративної відповідальності які не зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення є опискою, і не є підставою для її скасування і закриття провадження по справі.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. 
Отже підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.
Ураховуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст.294 КУпАП

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Фрунзівського районного суду Одеської області від 12 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко