ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 січня 2023 року         місто Чернівці справа № 718/2251/22
провадження №22-ц/822/29/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Височанської Н.К.,
суддів:  Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.
секретар Петранюк Ю.Т.
учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – Кіцманська місцева прокуратура

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2022 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Масюк Л.О.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог та рух справи
В жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіцманської місцевої прокуратури про усунення перешкод в реалізації права власності на майно шляхом зняття арешту із земельної ділянки площею 0,32 га, кадастровий номер 7322580700:01:001:0095, що розташована на території Білянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
20 жовтня 2022 року ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що позивач не додав доказів його права власності на земельну ділянку площею 0,32 га, кадастровий номер 7322580700:01:001:0095, що розташована на території Білянської сільської ради, зняття арешту якої просить позивач.
На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач надав заяву, до якої додав відповідь приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. про належність спірної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 , спадкоємцем після смерті якого є позивач. Також в заяві вказав, що, на його думку, він виклав всі обставини справи та підтвердив їх належними доказами.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2022 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Кіцманської місцевої прокуратури про усунення перешкод в реалізації права власності на майно шляхом зняття арешту - повернуто позивачу.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року вже знято арешт з земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,7481 га, кадастровий номер 7322580700:01:001:0095, що розташована на території Стрілецько-Кутської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, власником якої є позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому відповідь нотаріуса ОСОБА_3  не є доказом права власності на вказану у позові земельну ділянку з ідентичним кадастровим номером.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що дійсно рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року задоволено його позов про скасування арешту з усіх земельних ділянок, перелічених у постанові прокурора, крім земельної ділянки з кадастровим номером 7322588500:03:002:0353, що належала на праві приватної власності його батьку. Однак, він не може реалізувати дане рішення суду в частині зняття арешту із земельної ділянки кадастровий номер 7322580700:01:001:0095, через те, що в рішенні суду неправильно вказана площа земельної ділянки, а саме 0,7481 га замість 0,32 га, тобто у 2020 році під час розгляду цивільної справи зазначались інші підстави, що призвели до вирішення спору щодо об`єкту якого не існує. 
Ухвалою суду йому було відмовлено у виправленні описки у вказаному рішенні у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на дану землю не надавався суду. 
Таким чином, вважає що на даний час існує інша правова підстава для розгляду даного спору між тими ж сторонами, так як по іншому усунути перешкоди у здійсненні права власності для нього немає.
Вважає, що суд першої інстанції при постановленні ухвали про повернення йому позову, дійшов до хибних висновків і тому ухвала підлягає скасуванню.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки, у даній справі оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, то справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Статтями 55 і 124 Конституції України гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також у ст.4 ЦПК України.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви містить стаття 175 ЦПК України, згідно з якою у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Зокрема відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За приписами ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За змістом статей 13 та 175 ЦПК України, позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у позовній заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог, неточність формулювань позовних вимог, їх неузгодження із способами захисту порушеного права, недоведеність підстав позову за кожною вимогою не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною та її повернення. 
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;  яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;  чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Належність, допустимість, достатність та достовірність доказів оцінюються судом в нарадчій кімнаті за наслідками розгляду справи по суті.
З наведеного вбачається, що питання оцінки обґрунтованості позову вирішується судом на наступних етапах судового розгляду, та, у разі висновку суду про його необґрунтованість, він може бути залишений без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без руху, виходив із того, що у позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів на підтвердження права власності на земельну ділянку площею 0,32 га, кадастровий номер 7322580700:01:001:0095, що розташована на території Білянської сільської ради.
На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивач надав заяву, до якої додав довідку приватного нотаріуса Макеєвої Н.В. від 02 листопада 2022 року, яка. На його думку, свідчить про підтвердження права власності спірної земельної ділянки його батькові ОСОБА_2 , спадкоємцем майна після смерті якого є він, позивач. Також у вказаній заяві вказав, що позовна заява містить достатньо викладених обставин та підтверджуючи їх доказів, які обґрунтовують позовні вимоги.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року в справі
№ 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), зокрема, вказала, що встановлення обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 у зв?язку з неповним виконанням вимог, визначених в ухвалі Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20 жовтня 2022 року, в частині ідентифікація спірного майна та не зазначення доказів на підтвердження його належності спадкоємцю, суд першої інстанції не врахував, що встановлення обґрунтованості та доведеності позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви  ОСОБА_1  з підстав, передбачених статтею 185 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно ст. 374 ч.1 п. 6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За вказаних обставин, ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 листопада 2022 року – скасувати та матеріали цивільної справи направити до Кіцманського районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Н.К.Височанська
Судді: І.Н.Лисак
І.Б.Перепелюк