ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 335/8696/22 (2-а/335/26/2023 )	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2023 року (головуючий суддя Гашук К.В.)
в адміністративній справі №335/8696/22 (2-а/335/26/2023 ) за позовом   ОСОБА_1 до відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 26.12.2022 до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя з позовом до відповідача  Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просив:
- скасувати постанову серії БАБ №725048 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а провадження по адміністративній справі – закрити.
Позов обґрунтовано тим, що 15.12.2022 інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП Абдуллаєвим Касум Азад огли, винесено постанову серії БАБ №725048 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 . За порушення Правил дорожнього руху України до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно вказаної постанови, 15.12.2022 о 12 год. 30 хв. позивач здійснював рух транспортним засобом із шинами, що мали місцеві пошкодження, що оголюють корд. Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою. Працівником патрульної поліції порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки на місці розгляду справи Інспектором не було дотримано вимог п. 9 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Всупереч вказаним положенням нормативно-правового акту поліцейський не роз`яснив позивачеві його права та обов`язки, передбачені передусім ст. 268 КУпАП. З оскаржуваної постанови вбачається, що доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є відео в архіві 471244. Однак, даний відеозапис не містить в собі необхідної доказової інформації для доведення вини позивача. Так, на вказаному відеозаписі відсутня інформація про сам факт керування транспортним засобом, а є лише фіксація того, що транспортний засіб перебував у статичному положенні із вимкненим двигуном. Відсутність доведення цієї обставини виключає склад адміністративного правопорушення у діях позивача, адже сама по собі диспозиція ч. 1 ст. 121 КУПАП містить у собі наявність факту керування водієм транспортним засобом. Крім того, вказаний відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис. Інспектором не було взято до уваги усні пояснення позивача про те, що він взагалі не керував транспортним засобом у місці та час, що вказані у постанові. Крім постанови у справі про адміністративне правопорушення та відео, що не містить доказової інформації, додаткових доказів, свідчень або відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 , інспектором зібрано не було. З огляду на положення ПДР України, належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є вимірювання пошкодження (поріза, розрива тощо) шини, що оголюють корд на місці вчинення правопорушення та (або) його фіксація за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, що підтверджувало факт керування транспортним засобом, що має відповідні технічні несправності шин, з якими відповідно до встановлених правил, експлуатація забороняється. Проте, зазначених доказів Інспектором не здобуто та до оскаржуваної постанови не додано. Вказані обставини виключають наявність події адміністративного правопорушення та складу такого правопорушення у діях позивача. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 725048 від 15.12.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що дії інспектора УПП в Запорізькій області при прийнятті постанови відповідають вимогам закону, постанова про адміністративне правопорушення серії БАБ №725048 від 15.12.2022 є правомірною, винесеною з дотриманням вимог діючого законодавства та не підлягає скасуванню, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вказує, що відповідачем не доведено керування водієм транспортного засобу, що виключає склад  правопорушення у діях позивача.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Абдуллаєвим Касум Азад огли винесено постанову серії БАБ № 725048, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.
Згідно постанови серії БАБ № 725048, водій ОСОБА_1 15.12.2022 о 12 год. 10  хв., у м.Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Фортечна буд. 57, керував транспортним засобом КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого шини мають місцеві пошкодження, що оголюють корд, чим порушив вимоги п. 31.4.5. «б» ПДР України.
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху». 
В силу ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Пунктом 31.4.5. «б» ПДР України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд.
Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що інспектором Управління патрульної поліції було зупинено транспортний засіб КАМАЗ 55111, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 139 КУпАП, за забруднення дорожнього покриття. 
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені КУпАП.
Після огляду транспортного засобу, інспектором також встановлено, що шини зупиненого транспортного засобу мали місцеві пошкодження, що оголюють корд, у зв`язку з чим відносно позивача ОСОБА_1 складено постанову серії БАБ № 725048 за ч. 1 ст. 121 КУпАП. 
Місцеві пошкодження шин зупиненого транспортного засобу зафіксовано на відеозаписі, вони були продемонстровані ОСОБА_1 , який будь-яких пояснень з приводу порушення ним п. 31.4.5. «б» ПДР України інспектору не надав.
При цьому в позові та в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що інспектором не зібрано доказів, що саме він керував транспортним засобом, про який йде мова у постанові.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції такі посилання позивача є безпідставними, оскільки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення і постанови, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним зупиненим транспортним засобом, а також надав інспектору поліції документи, а саме посвідчення водія на своє ім`я та технічний паспорт на транспортний засіб, при цьому, ОСОБА_1 погоджувався з тим, що матеріали про адміністративні правопорушення складаються саме на нього, як на водія, про що також зазначив при розмові по телефону. 
Аналіз вказаних відеоматеріалів підтверджує вчинення позивачем правопорушення, а саме те, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який мав технічні несправності, а саме його шини мали місцеві пошкодження, які оголюють корд, що відповідно до п. 31.4.5. «б» ПДР України забороняє експлуатацію відповідного транспортного засобу.
Отже, відповідач при встановленні порушення п. 31.4.5. «б» ПДР України дійшов правильного висновку про необхідність складання постанови про притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
В силу ч. 3  ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС  не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322  КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30.01.2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття 08.03.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова