У х в а л а  
19 січня 2023 року
м. Київ
справа № 683/1024/17
провадження № 61-45ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                   Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу Спеціалізованої прокуратури 
у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони 
України, квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: концерн «Військторгсервіс», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , товариство обмеженою відповідальністю «ДЦ «Україна», приватний нотаріус Старокостянтинівського районного округу Лавута Тетяна Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, приватне підприємство «Голдентур», про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсними договору оренди та договорів купівлі-продажу, зобов`язання звільнити земельну ділянку та привести її у первісний стан,
В с т а н о в и в:
30 грудня 2022 року Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.
У касаційній скарзі перший заступник керівника прокуратури просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга 
статті 390 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і заявник порушує клопотання про поновлення цього строку, вказуючи, що повний текст оскаржуваної постанови від 09 листопада 
2022 року було складено 21 листопада 2022 року, а її копію прокуратура отримала лише 13 грудня 2022 року, що підтверджується відомостями з сайту АТ «Укрпошта» за штрих-кодовим ідентифікатором № 2900504898642, який розміщено на копії конверту суду апеляційної інстанції. На підтвердження вказаних обставин до касаційної скарги додано копію конверту апеляційного суду та витяг (відомості) із сайту поштової служби.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень пропущено з поважних причин, такий строк підлягає поновленню. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених 
у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2018 року 
у справі № 916/3727/15; Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі № 924/1025/14, від 24 квітня 2019 року у справі № 5017/3706/2012, 
від 24 квітня 2018 року у справі № 902/538/14, від 22 березня 2018 року 
у справі № 5017/2972/2012, від 29 листопада 2018 року у справі № 902/538/14, від 29 листопада 2018 року у справі № 916/1900/16, від 29 листопада 
2018 року у справі № 916/821/13, від 05 серпня 2022 року у справі 
№ 922/2060/20, від 20 лютого 2018 року у справі № 917/553/17, від 16 червня 2022 року у справі № 822/1137/18, від 27 травня 2020 року у справі 
№ 654/2693/16-ц, від 09 січня 2020 року у справі № 812/1264/17, від 06 липня 2022 року у справі № 501/2443/15-ц, від 10 листопада 2021 року у справі 
№ 320/7224/15-ц та від 26 травня 2021 року у справі № 202/2543/16.
Крім того, вказував, що суди не дослідили зібрані у справі докази.
Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається ймовірність неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.  
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У х в а л и в:
Поновити Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Західного регіону строк на касаційне оскарження рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2022 року.
Витребувати зі Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області матеріали цивільної справи № 683/1024/17 за 
позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній 
сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, 
квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: концерн «Військторгсервіс», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 , фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , товариство обмеженою відповідальністю «ДЦ «Україна», приватний нотаріус Старокостянтинівського районного округу Лавута Тетяна Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, приватне підприємство «Голдентур», про визнання незаконним та скасування рішень, визнання недійсними договору оренди та договорів купівлі-продажу, зобов`язання звільнити земельну ділянку та привести її у первісний стан.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         В. М. Ігнатенко
                                                                                                                      С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук