Номер провадження: 33/813/398/23
Номер справи місцевого суду: 522/14901/22 
Головуючий у першій інстанції Лонський І. В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
адвоката Назарова О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Назарова Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн.80 коп. (а.с.12).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 358028 від 08.10.2022 водій ОСОБА_1 08 жовтня 2022 року о 16 годині 30 хвилин керував транспортним засобом Mercedes-Benz L200 д/з НОМЕР_1 в м.Одеса, вул. Буніна, 15, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.3).
Не погоджуючись із вказаною постановою, 23 лютого 2023 року адвокат Назаров О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.15-19).
В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат зазначив, що справа розглянута в суді без участі ОСОБА_1 , який, будучі військовослужбовцем, перебуває в зоні бойових дій, не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про наявність оскаржуваної постанови стало відомо лише 15 лютого 2023 року під час ознайомлення з матеріалами справи. 
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначив, що: 
- суд першої інстанції допустив неповноту та однобічність судового розгляду справи, а саме: не взяв до уваги порушення, допущені працівниками патрульної поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння та складання протоколу, не дослідив доказів, наданих працівниками поліції, не проаналізував їх в сукупності та не перевірив їх з точки зору достатності та допустимості, не усунув наявні у справі суперечності, що потягло ухвалення судом передчасного та необґрунтованого рішення;
- відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення;
- адміністративний протокол і відеозапис є неналежними та недопустимими доказами по справі;
- під час огляду на стан сп`яніння свідки працівниками поліції не залучались;
- поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність їх дій процедурі оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП;
- в матеріалах справ відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;
- відсутні будь-які докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.
У судовому засіданні адвокат Назаров О.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
З метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАП щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката Назарова О.М. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним задовольнити клопотання адвоката Назарова О.М., поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін з огляду на таке.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Стаття 268 КУпАП визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У частині 1 вказаної статті встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
З матеріалів справи вбачається, що слухання справи в суді першої інстанції було призначено на 05 грудня 2022 року о 10:30 год, про що ОСОБА_1 був повідомлений смс-повідомленням за номером телефону, зазначеним ним під час складання протоколу (а.с.6).
18 листопада 2022 року ОСОБА_1 на електрону адресу суду направив заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.7-8).
21 листопада 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи, про що розписався на аркуші справи 8.
28 листопада 2022 року ОСОБА_1 на електрону адресу суду направив заяву про відкладення розгляду справи, що призначена на 05 грудня 2022 року, на іншу зручну для суду дату та час, оскільки він не має можливості звернутись у визначений день, так як перебуває у Збройних Силах України. Повідомив суд, що вину не визнає (а.с.9-10).
05 грудня 2022 року слухання справи було відкладено на 23 січня 2023 року, про що ОСОБА_1 повідомлено 07 грудня 2022 року через смс-повідомлення (а.с.11).
Отже, наведене свідчить про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи в суді. Суд першої інстанції належним чином повідомив про слухання справи ОСОБА_1 , який не з`явився та не повідомив про причини неявки. Доказів перебування ОСОБА_1 у зоні бойових дій матеріали справи не містять.
Разом з тим, матеріали справи не містять даних про направлення копії постанови суду особі, що притягується до адміністративної відповідальності.
На аркуші справи 13 містить клопотання адвоката Назарова О.М. в інтересах ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи від 14 лютого 2023 року, яке було виконано 15 лютого 2023 року.
Апеляційна скарга подана 23 лютого 2023 року, тобто в межах десятиденного строку з дня ознайомлення зі змістом оскаржуваного судового рішення (а.с.15-28).
З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку адвокату Назарову О.М. в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови та забезпечення апелянту права на доступ до правосуддя.
Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись із доводами апелянта щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на наркотичне сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 358028 від 08.10.2022, яким зафіксовано, що 08 жовтня 2022 року о 16 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz L200 д/з  НОМЕР_1 в м.Одеса, вул. Буніна, 15, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей звужені, не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.Даний протокол підписаний ОСОБА_1 , у графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноруч написав: «был трезвый хотя меня обвиняют в наркотическом состоянии» та проставлений підпис (а.с.3);
- відеозаписами нагрудних камер поліцейських №№475881, 475770,471005, за якими 08 жовтня 2022 року в м.Одесі по вул. Буніна, 15, працівниками поліції зупинено автомобіль марки Mercedes-Benz L200 д/з  НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_2 . Згодом працівниками поліції виявлено, що ОСОБА_2 має ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені, не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя), з огляду на що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, від чого водій відмовився (а.с.4).
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Порядок проходження огляду особами, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції встановлюється вимогами ст.266 КУпАП та Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкції).
Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 08 жовтня 2022 року, а саме: зафіксований момент перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу (зокрема відео з камери № 475770 на 43хв.14сек); винесення постанови про порушення правил ПДР (порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїжджої частини); попередній огляд і виявлення ознак наркотичного сп`яніння на місці зупинки; огляд автомобіля; неодноразові пропозиції пройти огляд в медичній установі на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку; однозначна відмова водія від проходження огляду в медичному закладі; весь час складання адміністративного протоколу; написання  ОСОБА_1 пояснень і підписання протоколу.
Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, повністю відповідають вимогам Інструкції.
Відповідно до п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Наявними відеозаписами підтверджено неодноразові пропозицію інспекторів поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Крім того, ними було роз`яснено, що у випадку відмови буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.  Однак, ОСОБА_1 неодноразово однозначно відмовився від слідування до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано відеозаписами, зокрема: відеозапис з камери №475881 – 09:03хв, 11:34хв, 13:04 хв., відеозапис з камери №475770 – 56:34 хв, 56:59 хв.
Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 р.І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За положеннями п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, вимоги вказаного пункту ПДР  ОСОБА_1  дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.
Будь-яких фактичних даних, які б спростували чи ставили під сумнів достовірність відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Посилання апелянта на не залучення свідків під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не ґрунтуються на правовій основі з огляду на таке. 
В сенсі ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відтак, фіксування поліцейськими факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, є таким, що відповідає законодавчо встановленим до нього вимогам, з огляду на наявність у справі відеозаписів нагрудних камер поліцейських, у яких зафіксовано відповідні обставини. Отже, у даному випадку залучення свідків не було обов`язковим в розумінні положень ч.2 ст.266 КУпАП.
Щодо зауважень апелянта про те, що наявні у справі відеозапис і протокол є неналежними та недопустимими доказами, апеляційний суд зазначає, що зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як доказ у справі.
Крім того, враховано, що сам факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, який було зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2022 року серії ААД №358028 та відеозаписом, вважається подією адміністративного правопорушення та тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст подій, зафіксованих на відеозаписі, повністю узгоджується з обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення.
Посилання адвоката на відсутність доказів керування транспортним засобом спростовується наявними відеозаписами, зокрема: з камери № 475770 на 42:14 хв, де вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу; з камери № 475881 на 37:00 хв - водій не заперечує, що він їхав.
Доводи апеляційної скарги щодо не виконання працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП та Інструкції, що затверджена наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, є надуманими.
Так, з матеріалів справи вбачається, що зміст протоколу серії ААД №358028 від 08.10.2022 відповідає вимогам ст.256 КУпАП та положенням Інструкції №1395. Суть адміністративного правопорушення – відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги про те, що до матеріалів справи не долучено направлення особи на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, є безпідставними, оскільки водій відмовився від проходження медичного обстеження, в такому випадку направлення не складається. Отже, відсутність направлення на огляд за умов встановленого факту відмови від проходження огляду правого значення не має.
Щодо доводів про порушення права (в тому числі права на захист) ОСОБА_1 під час складання протоколу апеляційний суд вважає, що вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються наявними відеозаписами і протоколом, в якому про права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП було роз`яснено працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в протоколі, та відповідно спростовує не погодження апелянта в цій частині (а.с.3).
Доводи апеляційної скарги щодо не долучення свідоцтва на технічний прилад «Портативного відеореєстратору» є безпідставними.
Так, відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання ПДР.
Інспекторами поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення були додані відеозаписи, які дозволяють встановити обставини справи, що є основною їх функцією. Необхідність вказання даних про пристрій, на який проводиться відеофіксація, законом не передбачена.
Такі твердження апелянта, на думку суду, спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Крім того, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.
За положеннями п.1.4.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року, однією із декількох цілей використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції є забезпечення об`єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів, а тому даний доказ, у розумінні ст.251 КУпАП, є належним і допустимими.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» затверджено перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України. 
Указаною вимогою законодавець визначив вичерпний перелік технічних засобів, які підлягають обов`язковій сертифікації та повірці та не містить в ньому відеореєстратори або іншу відеотехніку. Така позиція виходить з того, що засоби, які підлягають сертифікацію мають вимірювати кількісні показники або характеристики об`єкту вимірювання. Разом з тим, відеозапис не є вимірюванням, а є графічним відображенням обставин чи подій, зафіксованих за допомогою цифрового або іншого приладу.
Доводи скарги, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються наявними відеозаписами та не впливають на правильність висновку суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції – залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Назарова Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року.
Апеляційну скаргу адвоката Назарова Олександра Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        І.А. Артеменко