ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/594/23 Справа № 211/4686/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О.О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 березня 2023 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Снігура А.С.., переглянувши апеляційну скаргу останнього, на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 17 лютого 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу, і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. 
Районним судом встановлено, що 18 листопада 2022 року о 19 год. 52 хв. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Дніпровське шосе буд. 56А,  ОСОБА_1  повторного протягом року керував транспортним засобом DAF XF 105.460 номерний знак  НОМЕР_1  з напівпричепом MOESLEIN номерний знак  НОМЕР_2  немаючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення незаконне, оскільки відсутні докази причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , тому всі подальші дії працівників поліції незаконні. При цьому, не можна взяти до уваги роздруківку скріншоту з бази Армор, оскільки в протоколі не зазначено, що такий документ долучався, а також роздруківка не завірена належним чином. Крім того протокол є неналежним доказом, оскільки суть правопорушення не містить об`єктивних та суб`єктивних даних вчинення правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП. Разом з цим в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не мав водійського посвідчення категорії “Е”, в той час коли такої категорії не існує.
В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст. 294 КУпАП). 
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 належним чином не розкриває об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення, оскільки йому ставиться у провину керування транспортним засобом DAF XF 105.460 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом MOESLEIN номерний знак НОМЕР_2 немаючи права керування категорії “Е” В той же час, відповідно до положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами від 08 травня 1993 року за № 340 вказаної категорії не існує. Крім цього, в протоколі не зазначено до якого виду транспортних засобів відноситься автомобіль DAF XF 105.460, та якої категорії на право керування ТЗ повинен був мати ОСОБА_1 в разі руху із напівпричепом. 
Отже протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно  ОСОБА_1  не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. 
Разом з цим, згідно до змісту ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення. А згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. 
У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Однак суд І інстанції вказаних вимог закону не дотримано, оскільки вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, допустив юридичну не визначеність об`єктивної сторони правопорушення, оскільки не встановив, якої категорії не мав ОСОБА_1 керуючи транспортними засобами, враховуючи що напівпричеп відповідно до ПДР України, також є транспортним засобом. При цьому, районний суд допустився двоякого зазначення встановлених обставин справи вказавши, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF 105.460 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом MOESLEIN номерний знак НОМЕР_2 немаючи права керування таким транспортним засобом. Тобто не зрозуміло, на що ОСОБА_1 не мав права керування, на транспортний засіб DAF, чи вказаний автомобіль з причепом. 
Крім цього, апеляційний суд зазначає, що до матеріалів справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з напівпричепом та повинен був мати посвідчення водія відповідної категорії, оскільки до матеріалів не долучено технічних даних про транспортні засоби. 
Отже, вина стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, не доведена та не підтверджується матеріалами справи. 
Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанову судді районного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу захисника Снігура А.С. — задовольнити.
Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                                Р.В.Мудрецький