Ухвала
21 березня 2023 року
м. Київ
справа № 431/4245/20
провадження № 61-21168св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Хопти С. Ф. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року у складі судді Форощука О. В. та постанову Луганського апеляційного суду 
від 04 листопада 2021 року у складі колегії суддів: Кострицького В. В., Луганської В. М., Назарової М. В.,
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до 
ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено.
Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Старобільськ Луганської області.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 
50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 
з 16 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до статті 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в межах сплати платежу за один місяць. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Луганського апеляційного суду від 04 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року залишено без змін.
У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_2 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду 
від 04 листопада 2021 року, у якій він просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» 
від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, відповідно до частини сьомої                      статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість Старобільського районного суду Луганської області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність вказаного суду. Визначено територіальну підсудність справ Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 431/4245/20 за касаційною скаргою ОСОБА_2 та витребувано матеріали справи із судів першої інстанції.
За повідомленням в. о. голови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2022 року справа № 431/4245/20, яка знаходилась у провадженні Старобільського районного суду Луганської області, фактично не передавалась до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 
Матеріали справи № 431/4245/20 до Верховного Суду не надійшли, Старобільський районний суд Луганської області, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, здійснення правосуддя не відновив. Пересилання поштової кореспонденції до м. Старобільськ не здійснюється.
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2022 року направлено до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області копії матеріалів касаційного провадження № 61-21168ск21 для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі 
№ 431/4245/20.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 26 січня 2023 року відновлено втрачене судове провадження у справі 
№ 431/4245/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що стосується:
- судових рішень Старобільського районного суду Луганської області у справі № 431/4245/20: ухвала про відкриття провадження у справі від 20 листопада 2020 року, ухвала від 11 січня 2021 року про призначення молекулярно-генетичної експертизи та зупинення провадження у справі, ухвала 
від 20 квітня 2021 року про поновлення провадження у справі після його зупинення, ухвала від 03 червня 2021 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, рішення 
від 01 липня 2021 року;
- судових рішень Луганського апеляційного суду у справі № 431/4245/20: ухвала від 17 лютого 2021 року, ухвала від 25 березня 2021 року, ухвала 
від 10 вересня 2021 року, ухвала від 14 вересня 2021 року, ухвала 
від 02 листопада 2021 року, ухвала (вступна та резолютивна частини) 
від 04 листопада 2021 року, ухвала від 04 листопада 2021 року (повний текст), постанова (вступна та резолютивна частини) від 04 листопада 2021 року, постанова від 04 листопада 2021 року (повний текст).
У березні 2023 року матеріали щодо відновлення  втраченого судового провадження надійшли до Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 06 лютого 2019 року, закриваючи касаційне провадження у справі № 111/2150/13-ц, вказав, що тлумачення частини першої статті 494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.
Згідно з частиною третьою статті 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.
Відповідно до частини четвертої статті 494 ЦПК України після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.
Розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 за відновленою ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 26 січня 2023 року частиною судового провадження є неможливим, оскільки судове провадження у розглядуваній справі втрачене повністю та відновлене лише частково (фактично тільки в частині судових рішень, текст яких опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а тому колегія суддів дійшла висновку, що відкрите ухвалою Верховного Суду 
від 08 липня 2022 року касаційне провадження у справі № 431/4245/20 підлягає закриттю.
Керуючись статтею 494 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01 липня 2021 року та постанову Луганського апеляційного суду 
від 04 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрити.
  Судді:	С. Ф. Хопта Є. В. Синельников В. В. Шипович 	
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.