Дата документу 20.12.2022 Справа № 314/2507/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 314/2507/22                                        Головуючий у 1 інстанції: Кононенко І.О.
№ 22-ц/807/2130/22                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року        м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Остащенко О.В. 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2022 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ Пенсійного Фонду України в Запорізькій області про встановлення факту належності трудової книжки,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2022 року у відкритті окремого провадження у справі – відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою зобов`язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі та розглянути по суті.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся в порядку окремого провадження із заявою, в обґрунтування якої зазначив, що пенсійний фонд рішенням від 23.09.2022 року відмовив у призначенні йому пенсії по інвалідності із-за недоліків оформлення трудової книжки, тому встановлення судом факту необхідне для оформлення пенсії.
На стадії вирішення питання про відкриття провадження, суд першої інстанції вдався до аналізу законності вимог, заявлених заявником, зробив висновок про наявність спору про право.
При цьому суд послався на такі положення закону.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
На момент початку заповнення трудової книжки заявника, порядок ведення трудових книжок працівників регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162 ).
З 29.07.1993 порядок ведення трудових книжок регулюється Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), яка містить аналогічні вимоги щодо внесення записів до трудових книжок, що й Інструкція №162.

Як зазначив суд першої інстанції жодна із зазначених інструкції не визначає можливість невизнання (неприйняття) трудової книжки.

Також суд зазначив, що пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Механізм призначення (перерахунку) пенсії регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1). Відповідно до пункту 4.5. розділу ІV Порядку №22-1, якщо в поданому документі зазначено тільки рік народження без позначення місяця, то за дату народження приймається перше липня цього року. У випадках, коли в документі про стаж зазначено тільки рік початку трудової діяльності або рік її закінчення без позначення точних дат, датою початку або закінчення вважається перше липня цього року. Якщо в документі про дату народження (смерті) або про стаж зазначено тільки рік і місяць, без позначення точної дати, то датою народження (смерті) або початку роботи вважається 15-е число відповідного місяця.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав працівник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу особи, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Тож пославшись на зазначені висновки Верховного Суду, суд першої інстанції не врахував, що вони стосувалися вирішення справ по суті заявлених вимог, до того ж за умови належно оформленої трудової книжки.

У даній справі, заявник не просив підтвердження будь-якого трудового стажу, не зазначав про наявність спору про право.

З рішення про відмову у призначенні пенсії вбачається, що перешкодою для зарахування у страховий стаж стала відсутність дати та місяця народження заявника у трудовій книжці колгоспника а також неповне зазначення імені та по батькові у довідці.

Також судова колегія звертає увагу що заявник посилався на те, що у трудовій книжці колгоспника прізвище заявника зазначено ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 .

Тож заявник не ставить питання про підтвердження трудового стажу, а лише про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа у відповідності до ч. 1 ст. 315 ЦК.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність спору про право є передчасним, а відтак справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2022 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2022 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков