Справа № 162/306/22  Провадження №33/802/714/22 	Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП    	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2022 року                                                                 місто Луцьк
Суддя Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю захисника Полюшка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Полюшка А.М. на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, зі слів безробітного, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визначено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді  ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він о 22 год 38 хв в с. Седлище на вул. Миру керував мотоциклом марки «СПАРК», не зареєстрованим у встановленому законом порядку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у медичному закладі, що підтверджується висновком КНП «Любешівська ЦРЛ» від 09.06.2022 року. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує про формальний підхід місцевого суду до вивчення справи, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також посилається на грубі порушення під час складення протоколу та проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказав на те, що відеофіксація є неповною та не може бути підтвердженням, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Також посилається на недопустимість висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, тому як вказаний огляд проведений не уповноваженою особою. Просить скасувати постанову, а провадження у справі – закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до приписів ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
Так, перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржена постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9. а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483342 від 09.06.2022 року; (а.с.1)
-актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; (а.с.2) 
-копією направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2022 року; (а.с.4)
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2022 року; (а.с.5)
-актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.06.2022 року; (а.с.8)
-актом вилучення посвідчення водія від 09.06.2022 року; (а.с.9)
-зобов`язанням про відсторонення від керування транспортним засобом від 09.06.2022 року; (а.с.11)
-відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. (а.с.13)
В апеляційних доводах захисник посилається на те, що поліцейським був порушений порядок огляду на визначення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння, проте на переконання апеляційного суду, вони не заслуговують на увагу, оскільки суперечать доказам, які знаходяться у матеріалах справи.
Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції запропонували йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Як вбачається з відеозапису працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про неможливість пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу у зв`язку із направленням приладу «Драгер» на повірку пов`язану із закінченням терміну свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, тому запропонували йому альтернативний спосіб проведення огляду у медичному закладі з чим ОСОБА_1 погодився, вказавши «без проблем». (час 22:42, а.с. 13)
Так, положеннями ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
А нормами ч.4 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться в присутності поліцейського.
Так як поліцейськими було застосовано технічні засоби відеозапису, на яких зафіксовано дії водія ОСОБА_1 (а.с.13), тому свідки в даному випадку не залучались відповідно до приписів ч.2, 4 ст.266 КУпАП.
З матеріалів справивбачається, що ОСОБА_1 , в медичному закладі проходив тест на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено факт його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Змістом висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується, що 09.06.2022 під час керування транспортним засобом, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2022 підтверджується, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Alco Scan AL9000P» методом заміру вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у правопорушника, результат якого – 2.00 %. (а.с.5). 
Слід звернути увагу, що огляд проводився методом заміру вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у правопорушника, а не лише за загальними ознаками алкогольного сп`яніння, які безпосередньо оцінює лікар, що виключає сумніви про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з цим доводи про недопустимість висновку щодо результатів огляду ОСОБА_1 , як доказу є голослівними.
Не спростовують факту вчинення правопорушення посилання на те, що огляд в порушення порядку здійснювався медичною сестрою, а не лікарем. Відеозапис подій не надає підстав для висновку про недотримання порядку, медична сестра виконувала вказівки лікаря, сам огляд виключає втручання та вплив на нього будь – яких осіб, лікар під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 увесь час перебував на робочому місці, контролюючи процес проходження огляду та засвідчуючи його результати.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що недопустимими доказами необхідно вважати докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, законами та міжнародними, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок порушення таких прав.
ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб не спростовано результати огляду, який підтвердив факт перебування останнього у стані сп`яніння, власноруч підписано протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів його огляду в КП "Любешівська центральна районна лікарня", відтак всі наведені доводи мають формальний характер та не спростовують встановленого факту правопорушення.
З огляду на викладене не впливають на висновки суду і доводи, на думку захисника, про відсутність в лікаря ОСОБА_2 права на проведення відповідного огляду та не проходження лікарем спеціальної підготовки, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що в лікаря ОСОБА_2 відсутні повноваження на проведення огляду на стан сп`яніння, а тому апеляційний суд не ставить під сумнів його кваліфікацію. 
Апеляційний суд вважає твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, носять суперечливий та непослідовний характер і спростовуються сукупністю доказів, які було досліджено судом. Тому суддя приходить до висновку, що вищевказані твердження є бездоказовими, не відповідають фактичним обставинам та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. 
Так, відповідно до ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи і їх сукупності, судом апеляційної інстанції були дослідженні відеозаписи з нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
Згідно з відео фіксацією вказаної події, на початку відео при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 перебував за кермом мотоцикла та під час документування правопорушення не заперечував факт керування транспортним засобом. Разом з тим щодо ОСОБА_1 було винесено постанову за ч.6 ст.121, ч.5 ст.121, ч.1 ст.121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом «SPARK», який не зареєстрований в установленому порядку та під час руху водій перебував без мотошолома, на мотоциклі відсутні захисні дуги, що останнім не заперечувалось та не оскаржувалось.
З відеозапису вбачається, що під час розмови з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що їхав із села Волиця та вподальшому вказав про вживання пива.
Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.
Таким чином, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції повністю спростовуються доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також твердження апелянта про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційні доводи захисника про те, що відео яке надано працівниками поліції є не безперервним, а посилання на нього в протоколі про адміністративне правопорушення вказані без назви камери та моделі, є безпідставними і не підтвердилось в ході вивчення матеріалів даного провадження, а перерви у відеозйомці пов`язані з технічними моментами, які виникли під час документування правопорушення та описані в постанові суду першої інстанції.
За наведених обставин, апеляційні доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та повністю спростовуються матеріалами справи.
Всі інші апеляційні доводи сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. Такі доводи захисника не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1  – адвоката Полюшка А.М. – залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 01 грудня 2022 року щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію рішення у справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої його винесено.
Суддя Волинського апеляційного суду                                         Борсук П.П.