ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 січня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/2265/22	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року (суддя Петренко О.С., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 27.06.2022 року) у адміністративній справі №340/2265/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити пенсію, суд -  

в с т а н о в и в:
          У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_2 »; зобов`язати відповідача зарахувати до його загального стажу роботи період роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року, з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року, з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року, з 04.10.1989 року по 09.02.1992 року, період роботи у фермерському господарстві з 28.02.1992 року по 31.12.2010 року; зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення до відповідача. 
          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії за віком «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 » від 16.09.2021 року №110550000037; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 1505.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року, з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року, з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року, з 04.101989 року по 09.02.1992 року, період роботи у фермерському господарстві з 28.02.1992 року по 31.12.2010 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2021 року про призначення пенсії за віком, та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні.
З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років; за результатами розгляд наданих документів встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки, 07 місяців, 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Апелянт зазначив, що право на пенсію ОСОБА_1 набуде після досягнення 63 років, тобто з 04.08.2021 року, про що йому було роз`яснено. Апелянт зазначав, що до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано періоди роботи: з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року у Республіканському вузлі зв`язку ПТУС, з 22.051980 року по 10.10.1980 року у «Мінафтопром РМУ»; з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року в тресті «Грознафтохімбуд», оскільки в трудовій книжці в графі «на підставі чого внесений запис» вказано «довідка»; з 28.02.1992 року по 31.2.1999 року в ФГ ОСОБА_1 , оскільки архівна паперова справа страхувальника відсутня, а підтверджуючі дані про сплату збору до бюджету фонду за цей період платником не надано. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 10.9.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України  в Кіровоградській області про призначення пенсії за віком. За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 16.09.2021 року було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №110550000037 у зв`язку з тим, що відповідно до поданих документів, страховий стаж становить 22 роки 07 місяців 13 днів (при необхідному 28 років), до страхового стажу не враховано періоди з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року, з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року, оскільки  в графі «на підставі чого внесений запис» трудової книжки вказано «довідка», з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року, оскільки архівна паперова справа страхувальник відсутня, а підтверджуючі дані про сплату збору до бюджету за цей період платником не надано. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався статтями 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Суд керувався ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Суд керувався Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, згідно якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Суд зазначав, що згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 в період з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року він працював газоелектрозварником ІІІ розряду Грозненського нафтопереробного заводу ім. А.Шеріпова; з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року – фельд`єгером Республіканського вузла спецзв`язку ПТУ; з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року слюсарем ІІ розряду Міннафтпром РМУ; з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року – газоелектрозварником 5 розряду Трест «Грознафтотехімбуд»; з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року - газоелектрозварником 5 розряду техогляду автобази ЧНАССР; з 04.10.1989 року по 09.02.1992 року – головою кооперативу «Зв`язок»; з 28.02.1992 року по 31.12.2010 року – головою СФГ ОСОБА_1 .     Вказані записи засвідчені відповідними підписами та завірені печаткою. Суд зазначав, що записи трудової книжки містять повні і точні відомості (без виправлень), які дають підстави зарахувати період роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року , з 27.11.1980 року по 02.02.1981року, з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року, з 04.10.1989  по 09.02.1992 року до трудового стажу. Щодо періоду з 28.02.1992 року по 31.12.2010 року, суд виходив з того, що згідно ст.34 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню в порядку, встановленому законом. Час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до страхового стажу за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а за періоди, за які не внесені дані до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Відповідальність за своєчасну сплату внесків (збір) на соціальне страхування за осіб, які працюють у селянському (фермерському) господарстві за трудовим договором (контрактом) покладається на голову фермерського господарства (засновника або іншу визначену Статутом особу), а тому не сплата таких внесків не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання надання пенсій за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Суд зазначав, що у цей період ОСОБА_1 був головою СФГ ОСОБА_1 . Суд вважав, що, як головою СФГ в період з 1993 року по 2010 року сплачено внески на соціальне страхування, що підтверджено листом Головного управління Пенсійного фонд України в Кіровоградській області від 09.06.2022 року №1100-0902-7/20534.
Матеріалами справи встановлено, що 10.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно наданих документів та індивідуальних відомостей страховий стаж ОСОБА_1  на дату звернення становить 16 років, 01 місяць, 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу не враховано періоди роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року, з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року, оскільки записи зроблені з порушенням п.5.3 Правил заповнення  трудової книжки; з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року, оскільки печатка на записі про звільнення нечитабельна та є виправлення в даті зарахування; з 04.10.1989 року по 09.02.1992 року, оскільки є виправлення у даті  звільнення та в даті наказу про звільнення, що є порушенням Інструкції №58 про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року. Не зарахований період роботи в фермерському господарстві  з 28.10.1992 року по 31.12.2003 року, оскільки немає сплати внесків. 
Як вбачається з трудової книжки, період роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року газоелектрозварником на Грозненському нафтопереробному заводі імені А.Шеріпова (записи №3, 4) були внесені на підставі довідки від 28.11.1984 року №20-39, копія якої є в матеріалах справи; період роботи з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року фельдегером на Республіканському вузлі спецзв`язку ПТУС (записи №9, 10) були внесені на підставі довідки від 28.11.1984 року №41, копія якої є в матеріалах справи; період роботи з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року слюсарем 4 розряду на  Міннафтопром РМУ (записи 11, 12) були внесені на підставі довідки від 29.11.1984 року; період роботи з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року електрозварником в тресті «Грознафтохімрембуд» (записи №13, 14) були внесені на підставі довідки від 29.11.1984 року №06/428, копія якої є в матеріалах справи; період роботи з 01.05.1984 року по 20.04.1984 року газоелектрозварником на автобазі зв`язку ЧІАССР (записи №21, 22) зроблені на підставі наказу про прийняття на роботу від 03.05.1984 року №34 та наказу про звільнення від 23.05.1984 року №38; період роботи з 04.10.1989 року по 09.02.1992 року головою кооперативу «Зв`язок» (записи №37, 38) зроблені на підставі наказу про прийняття на роботу від 03.10.1989 року та наказу про звільнення з роботи від 09.02.1992 року №27. 
Згідно запису у трудовій книжці, ОСОБА_1 з 28.02.1992 року працював головою Селянського фермерського господарства «Харичко О.Ю.». 
Відповідно до ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58  трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що записи трудової книжки ОСОБА_1 містять повні і точні відомості, які дають підстави зарахувати період роботи з 16.08.1976 року по 09.11.1976 року, з 25.12.1979 року по 15.05.1980 року, з 22.05.1980 року по 10.10.1980 року, з 27.11.1980 року по 02.02.1981 року, з 01.05.1984 року по 20.05.1984 року, з 04.10.1989 по 09.02.1992 до трудового стажу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022 року було зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду докази сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року (платіжні доручення, виписки по банківським рахункам, тощо) та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надати до суду  копію індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
На виконання ухвали суду апеляційної інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надало копію індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 за формою ОК-5 щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з яких вбачається, що у період з 01.01.2000 року по 30.04.2010 року включно ОСОБА_1 сплачувався єдиний соціальний внесок (страхові внески), що є підставою для зарахування періоду з 01.01.2000 року по 30.04.2010 року до страхового стажу.
Щодо періоду роботи ОСОБА_1 головою СФГ «Харичко О.Ю.» суд апеляційної інстанції вважає, що сплата страхових внесків за період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року має бути підтверджена належними доказами. У даному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що час роботи в селянському (фермерському) господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до загального і безперервного стажу роботи на підставі записів у трудовій книжці і документів, що підтверджують сплату внесків (збору) на соціальне страхування, оскільки згідно ст.34 Закону України «Про фермерське господарство» члени фермерського господарства і особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і пенсійному забезпеченню в порядку, встановленому законом. 
Суд зазначає, що час роботи у фермерському господарстві членів господарства та осіб, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом), зараховується до страхового стажу за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а за періоди, за які не внесені дані до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Встановлено, що ОСОБА_1 на виконання ухвали суду апеляційної інстанції не надав доказів сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року. 
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року може бути зарахований до страхового стажу лише за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою. 
Враховуючи вище викладене, суд апеляцій1ної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції скасувати у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд – 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області – задовольнити частково. 
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року у адміністративній справі №340/2265/22 – скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 період з 28.02.1992 року по 31.12.1999 року та в цій частині позовних вимог відмовити.
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова