ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 199/1028/22 (2-а/199/32/22)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів:          головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                                                  суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпрі апеляційну
скаргу                                         Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року (головуючий суддя – Подорець О.Б.) в адміністративній справі

за позовом                                          ОСОБА_1 

до                                                   Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради

про                                                   скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі – Відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив суд: 
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради серії РАП №298340586 ІД00374244 від 08.06.2021, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн;
- закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на те, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення. З огляду на обставини викладені у позовній заяві просив суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року у справі №199/1028/22(2-а/199/32/22) адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано, зокрема, тим, що, вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується фотознімками, на яких було зафіксовано: дату порушення, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта, географічні координати, час вчинення порушення. Водночас відповідач звертає увагу на те, що на зображеннях фотофіксації відсутнє зображення знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки відстань від знаку до транспортного засобу не дозволяє здійснити фотофіксацію і дорожнього знаку і транспортного засобу позивача на одному знімку, зі збереженням можливості його коректної ідентифікації.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що Відповідачем як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними та допустимими доказами наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки із фотофіксації, яка міститься в матеріалах адміністративного правопорушення, неможливо встановити факт розповсюдження дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на місце зупинки автомобіля Ford Fusion з державним номерним знаком НОМЕР_1 .
Відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначив, що з метою повного та всебічного розгляду справи судом, Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради повторно направлено запит до КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради щодо отримання копії схеми організації дорожнього руху на перехресті вул. Тітова з вул. Суворова в районі в`їзду до прилеглої території ТРЦ «Апполо» станом на 12.05.2021. Направлення запиту до КП «Транспортна інфраструктура міста» вмотивовано тим, що до предмету діяльності і саме цього підприємства віднесено розробку, виробництво, встановлення, заміну, ремонт на експлуатацію технічних засобів регулювання дорожнього руху (зокрема дорожніх знаків).
Колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила відмовити в задоволенні клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на те, що до клопотання не надано жодного доказу на підтвердження доводів щодо повторного направлення запиту до КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради щодо отримання копії схеми організації дорожнього руху. Більш того, Відповідач не навів доводів щодо наявності обставин, які перешкоджали останньому здійснити такий запит та надати відповідні докази саме під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не сповістили.
За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 червня 2021 року відносно Позивача складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії РАП №298340586, якою на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.
В обґрунтування спірної постанови вказано те, що 12 травня 2021 року о 17:26 год. транспортним засобом Ford Fusion з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснено зупинку в районі будинку, що знаходиться за адресою: Дніпро. вул. Тітова, 32, чим порушено вимоги п.п. 3.34 розділу 33 ПДР України та вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП України (а.с. 12).
Правомірність винесеного суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови від 08 червня 2021 року є предметом судового розгляду в даній справі. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що: з наданих Відповідачем фотознімків неможливо встановити факт перебування транспортного засобу позивача саме в зоні дії знаку 3.34, так як на них зображено лише автомобіль позивача; напис адреси на фотозображенні та додаток 2 зі схемою дії знаку та розміщення транспортного засобу не підтверджують належним чином факту зупинки автомобіля позивача в зоні дії знаку 3.34. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення Позивачем правопорушення належними та допустимими доказами, які б узгоджувалися зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», Відповідачем не підтверджено. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Розділу 33 Дорожні знаки ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306, знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Колегією суддів встановлено, що Відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, на підтвердження факту вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, надано: фотознімки подій 12.05.2021 (а.с. 71-72), фотознімки з сайту https://www/google.com.ua/maps/ (а.с. 73), лист КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР від 19.10.2022 №4/4-166 (а.с.80), схему організації дорожнього руху по вул. Тітова в м.  Дніпрі (а.с. 81).
Проаналізувавши надані Відповідачем фотознімки, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що з фотознімків подій 12.05.2021 неможливо беззаперечно встановити факт зупинки транспортного засобу позивача в зоні дії знаку 3.34, оскільки з наданих фотознімків є можливим встановити лише факт зупинки транспортного засобу позивача по вул. Суворова в районі прилеглої території до ТРК «APPOLO».
Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що на фотознімках з транспортним засобом Позивача відсутнє зображення знаку 3.34, оскільки відстань від знаку до транспортного засобу не дозволяє здійснити фотофіксацію і дорожнього знаку і транспортного засобу Позивача на одному знімку, зі збереженням можливості його коректної ідентифікації.
Водночас з фотознімків роздрукованих Відповідачем з вебсайту https://www/google.com.ua/maps/, наданих на підтвердження розповсюдження зони дії знаку 3.34 на місце зупинки транспортного засобу Позивача, слідує, що на останніх зафіксовано розташування знаку 3.34 на перехресті вул. Тітова та вулиці, що прилягала до ТРК «APPOLO», станом на 2015 рік.
Однак, станом на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі (12.05.2021) вищезазначена вулиця була забудована у зв`язку з розширенням площі ТРК «APPOLO». В подальшому, після розширення площі ТРК «APPOLO», до вказаного ТРК прилягає вул. Суворова, на якій і було здійснено зупинку транспортним засобом позивача 12.05.2021. 
Таким чином, вказані фотознімки з сайту https://www/google.com.ua/maps/ не є належними доказами зупинки транспортного засобу Позивача в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».
Щодо наданих Відповідачем листа КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР від 19.10.2022 №4/4-166 та схеми організації дорожнього руху по вул. Тітова в м.  Дніпрі, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що зазначена у листі КП «Транспортна інфраструктура міста» ДМР від 19.10.2022 №4/4-166 інформація стосовно розміщення дорожнього знаку 3.34 по вул. Суворова від перехрестя вул. Тітова та вул. Суворова в районі вул. Тітова, 32 у напрямку ТРК «APPOLO» суперечить даним, доданої до листа схеми організації дорожнього руху по вул. Тітова в м.  Дніпрі, відповідно до якої відомості про встановлення знаку 3.34 по вул. Суворова від перехрестя вул. Тітова та вул. Суворова в районі вул. Тітова, 32 у напрямку ТРК «APPOLO» відсутні. 
Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 02.11.2022 скасуванню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2022 року у справі №199/1028/22(2-а/199/32/22) – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова