ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" лютого 2023 р.                                                                    Справа №921/163/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                В.М. Гриців
 І.Б. Малех,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ  “Укрзалізниця” за №НЮ-1/3246 від 25.11.2022 року (вх. № 01-05/2922/22 від 28.11.2022 року) 
на рішення господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 року (суддя М.С.  Стадник; повний текст рішення складено 25.10.2022 року)
у справі № 921/163/22
за позовом: Акціонерного товариства “Українська залізниця” (надалі АТ “Українська залізниця”) в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця”
до відповідача: Державного підприємства “Кременецьке лісове господарство” (надалі ДП  “Кременецьке лісове господарство”)
про стягнення 30699,36 грн. заборгованості з провізної плати,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 

05.04.2022 року АТ “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця” звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовом до ДП    “Кременецьке лісове господарство” про стягнення заборгованості в сумі 30699,36 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДП "Кременецьке лісове господарство", приєдналося 04.03.2020 до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Акціонерного товариства «Українська залізниця». В період з 07.05.2021 по 06.09.2021 відповідачем здійснено 32 відправки вагонів із станції Кременець на станцію Перечин Львівської залізниці на адресу ТДВ  "Перечинський лісохімічний завод", що підтверджується накладними. При цьому провізна плата (тариф) зазначена у накладних та стягнута з вантажовідправника за відстань, розраховану згідно з Тарифним Керівництвом № 4 без урахування змін, які внесені наказом ПАТ "Укрзалізниця" № 209 від 07.05.2021 та доведені до відома зацікавлених осіб телеграмою, відповідно до яких змінено направлення вантажопотоків, що потягнуло зміну тарифної відстані. Внаслідок цього вантажні поїзди курсують на станцію Перечин через транзитний пункт - Самбір, а тому відстань від ст. Кременець до ст.Перечин становить не 436км, як раніше, а 495км, у зв`язку з чим відповідачу Залізницею донараховано провізну плату за фактичну відстань перевезення по кожній відправці та направлено лист з вимогою погасити заборгованість. Проте, така вимога залишена відповідачем без задоволення.

Короткий зміст відзиву на позовну заяву та заяви про застосування строку позовної давності.

У відзиві на позовну заяву та додаткових обгрунтуваннях відповідач заперечив проти позову з тих підстав, що він як вантажовідправник не здійснював ні зміни одержувача, ні станції призначення. Відтак, в силу ст.43-45 Статуту залізниць не несе жодних зобов`язань щодо відрегулювання розрахунків за перевезення.
05.08.2022 року за вх.№5003 відповідач подав до суду першої інстанції  заяву про застосування строку позовної давності до вимог АТ «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця”, до ДП  “Кременецьке лісове господарство” про стягнення заборгованості в сумі 30699,36 грн.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти доводів відповідача.
Щодо заяви про застосування строку позовної давності, позивач звернув увагу на умови п. 7.3 договору, відповідно до якого строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовника, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції 

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 року у справі №921/163/22 (суддя М.С. Стадник) відмовлено в позові (т. 2, а.с. 272-277).
Рішення суду мотивоване тим, що між АТ "Українська залізниця" (Перевізник) та ДП "Кременецьке лісове господарство" (Замовник) укладено 04.03.2020 договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом в електронній формі шляхом приєднання відповідача до умов договору, що підтверджується заявою ДП "Кременецьке лісове господарство" №00993047/2020-01 від 04.03.2020 про прийняття в цілому пропозиції на укладення договору та повідомленням позивача №35-00993047/2020-01 від 04.03.2020 про укладення договору (до договору в подальшому вносились зміни). Суд зазначив, що за замовленням відповідача позивачем у період з 07.05.2021 по 06.09.2021 відповідно до накладних здійснено 32 поставки деревини паливної для технологічних потреб зі станції Кременець до станції Перечин, відстань перевезення 436 км. Відповідачем оплачено вартість перевезення відповідно до даних накладних. Відповідно до змін, внесених до Тарифного керівництва №4 відстань перевезення становить 495 км, проте такі зміни не були внесені у накладні в порядку, встановленому законодавством. Відтак, суд дійшов висновку, що у відповідача не виникло зобов`язання щодо проведення оплати іншої вартості послуг, ніж зазначено у накладних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ  “Укрзалізниця” подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження обставин, що мають значення для справи. Зокрема зазначає, що п. 4.9 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 04.03.2020 сторони передбачили у випадку виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки, передбачених законодавством. Водночас, відповідно до п. 1.3 договору накопичувальна картка являється первинним документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Тому, усі належні Залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються у накопичувальні картки. Скаржник наголошує, що матеріалами даної справи підтверджено та сторонами не заперечується, що на замовлення відповідача позивачем у період з 07.05.2021 по 06.09.2021 відповідно до накладних здійснено 32 поставки деревини паливної для технологічних потреб зі станції Кременець до станції Перечин, відстань перевезення 436 км. Відповідачем оплачено вартість перевезення відповідно до накладних. Відповідно до змін внесених до Тарифного керівництва № 4 відстань перевезення фактично становить 495 км. Листом № 03-641 відповідач відмовився сплатити заборгованість, тому накопичувальна картка за №04109010 від 04.10.2021 не підписана вантажовласником, а отже долучена копія накопичувальної карти форми ФДУ 92 №04109010 від 04.10.2021 є належним та допустимим доказом щодо підтвердження нарахування заборгованості відповідачу. Просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 року у справі № 921/163/22 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема зазначає, що зазначення тарифної відстані у перевізних документах належить до повноважень перевізника. Вантажовідправник не має ні прав, ні програмної можливості визначати або змінювати тарифну відстань перевезень у перевізних документах. Крім того, Залізниця не забезпечила своєчасного та належного відображення зміни тарифної відстані у перевізних документах відповідно до вимог п. п. 1.3, 5.3, п. 5.4 Розділу V Правил оформлення перевізних документів, п. 13 Розділу І, п. 2.7 Розділу ІІ Збірника тарифів. Отже, тарифна відстань була невірно зазначена у перевізних документах саме з вини Залізниці. Відповідач наголошує, що Залізниця не вправі змінювати тарифну відстань після одержання вантажу вантажоодержувачем. Відповідно до другого речення п. 4.9 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 04.03.2020 у випадку виявлення перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних перевізнику платежів в порядку та строки передбачених законодавством. З аналізу зазначених положень спірного договору вбачається, що Залізниця вправі здійснити донарахування плати за надані послуги за наявності для цього достатніх підстав, при цьому лише у порядку та строки, передбачені чинним законодавством. У даному спірному випадку подія, з настанням якої у відповідача мав би виникнути обов`язок сплатити донараховану плату за надані послуги, не настала. Адже, відповідні зміни не були внесені до перевізних документів, а провізна плата не була донарахована у строки та у порядку, що передбачені чинним законодавством. Крім того, на переконання відповідача, накопичувальна карта не є належним та допустимим доказом, який би підтверджував підставність донарахування та стягнення провізної плати.  Накопичувальна карта форми ФДУ-92 №04109010 була складена аж 04 жовтня 2021 року, тобто після одержання вантажоодержувачем вантажу за 32 поставками, які були здійснені у період з 07.05.2021 по 06.09.2021. Таким чином, накопичувальна карта складена з порушенням вимог ст. 62 Статуту залізниць та п. 1.3 Правил розрахунків. Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що з аналізу додатку 1-1 до договору вбачається, що спірні платежі, включені АТ «Укрзалізниця» до накопичувальної картки від 04.10.2022, не є ані платою за додаткові послуги, ані штрафом. Відтак, Залізниця неправомірно включила до накопичувальної карти платежі за основні послуги з перевезення (донараховану провізну плату), чим порушила п. 2.6 Правил розрахунків. Також, звертає увагу суду, що долучена копія накопичувальної карти форми ФДУ-92 №04109010 від 04.10.2021 не підписана вантажовласником. Отже, складена АТ  «Укрзалізниця» з порушенням п. 2.6 Правил розрахунків. Просить рішення господарського суду Львівської області від 04.10.2022 у справі №  921/163/22 залити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №921/163/22 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех. 
Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 921/163/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 04.10.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Сторони у справі обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 року у справі № 921/163/22.
На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги АТ “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця” на судове рішення у справі №921/163/22, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Із наявних в матеріалах справи копій документів вбачається, що 04.03.2020 року Державне підприємство "Кременецьке лісове господарство" (Замовник) приєдналось до публічного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Перевізник), що підтверджується заявою ДП "Кременецьке лісове господарство" №00993047/2020-01 від 04.03.2020 про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) на укладення договору та повідомленням позивача №35-00993047/2020-01 від 04.03.2020 про укладення договору. До договору в подальшому вносилися зміни в редакціях на: 26.04.2021 - вводяться в дію з 01.05.2021, 27.05.2021 - вводяться в дію з 01.06.2021, 29.06.2021 - водяться в дію з 01.07.2021р. та 27.07.2021 - вводиться в дію з 01.08.2021) (т. 1, а.с. 47-81, 82, 83, 107-177, 178-204, 205-231, 232-258)
Згідно із п. 1.1 договору предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном Перевізника не є орендною платою. 
Відповідно до п. 1.4 договору надання послуг за договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.
Договір є публічним договором, за яким Перевізник бере на себе обов`язок здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (п.1.5 договору).
Договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється Перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com.ua/, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (КЕП). Договір укладається шляхом надання Перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та погоджується з усіма умовами договору (пп.1.6, 1.7 договору);
Договір є укладеним з дня надання Замовнику Перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору (п. 1.10 договору).
У відповідності до підпунктів 2.1.1-2.1.2 пункту 2.1 договору Замовник, зокрема зобов`язується, надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планувань перевезень вантажів через автоматизовану систему планування перевезень вантажів з проставленням ознаки, що містить умови надання послуг за наявності. До початку навантаження здійснювати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а для власних вагонів Перевізника - за три доби до дати навантаження.
Замовник зобов`язаний сплачувати послуги Перевізника та інші платежі, належні Перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вогонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 договору).
Відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від Перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів, недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (пп.2.1.5 п. 2.1 договору).
Підпунктами 2.3.1, 2.3.2 пункту 2.3 договору передбачено, що Перевізник зобов`язується розглядати надані Замовником місячні та додаткові замовлення на перевезення вантажів, інші замовлення. Приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у власних вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати власні вагони (контейнери) Перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника згідно інформації, розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів.
Підпунктами 2.3.4, 2.3.5 пункту 2.3 договору на Перевізника покладено обов`язок вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати Замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі. Паперові копії таких документів надаються за зверненням Замовника за цінами, встановленими в додатку 1-1 до договору через станцію або через один з підрозділів філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" AT "Укрзалізниця", що вказано у такому зверненні Замовника. В разі, оформлення первинних документів із зауваженнями, їх паперові копії надаються Замовнику безоплатно. Складати документи, передбачені п.п.1.3, 1.4 та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів.
Відповідно до п.3.1 договору розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.
Згідно з п.3.2 договору Замовник зобов`язаний сплачувати провізні платежі за перевезення вантажу у власному вагоні Перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад), які складаються з: плати за перевезення (провізної плати) навантаженого власного вагону Перевізника та інших платежів, які визначаються за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону Перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані власного вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 1-2 до договору. У випадку оформлення відправки вантажу на експорт сплачуються додаткові збори, передбачені п. 5, 7 розділу III Збірника тарифів, окремо для завантаженого та порожнього вагонів; плати за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за нормативний термін доставки.
Розмір плати за використання власного вагону Перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) визначається в наступному порядку. При перевезенні по території України, як сума плати за використання вагону в процесі надання послуг з перевезення вантажів (у вантажному та порожньому рейсах) за нормативний термін доставки за такими формулами: В=Вван+Впор; Вван = Спл х (Тван+ Тдод) та Впор = Спл х (Тпор + Тдод), де: Вван - плата за використання власного вагону Перевізника під час перевезення вантажу, грн / вагон; Впор - плата за використання власного вагону Перевізника під час перевезення порожнього вагону, грн / вагон; Тван - нормативна кількість діб у вантажному рейсі; Тпор - нормативна кількість діб у порожньому рейсі; Тдод - кількість діб відповідно до ст. 24 СМГС або п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів (ст.ст.41, 116 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України за №865/5086. Тдод може не застосовуватися за рішенням Перевізника. Інформація про застосування Тдод зазначається у додатку 1-2 до договору; Спл - ставка плати за використання власних вагонів Перевізника для відповідного типу, грн/вагон за добу, зазначена в додатку 1-2 до договору. Плата нараховується за ставками, що діють на дату приймання вантажу до перевезення. Нормативна кількість діб використання власного вагону Перевізника у вантажному або порожньому рейсах визначається за такими формулами: Т = Lван /Vдост. Тпор = Lван х Kпп/Vдост, де: Lван - тарифна відстань перевезення вантажу, км; Vдост - нормативна кількість кілометрів за одну добу (км/добу) відповідно до п. 1 Правил обчислення термінів доставки незалежно від виду сполучення, при цьому: для маршрутного, контейнерного поїзда - 320 км/добу; для перевезень вантажів з погодженим скороченим терміном доставки маршрутними, контейнерними поїздами - 480 км/добу. У всіх випадках за кожне перевезення (за вантажний або порожній рейси) неповна доба використання округляється до повної; Кпп - коефіцієнт порожнього пробігу, зазначено у додатку 1-2 до договору (п. 3.2.1 договору).
Пунктом 4.1 договору сторони обумовили, що розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ "Укрзалізниця".
Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний в розд. 14 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання. Одержані на поточний рахунок з спеціальним режимом використання кошти Перевізник зараховує на особовий рахунок Замовника (п. 4.2 договору).
Умовами п.4.4 договору визначено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, Перевізником відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати: провізних платежів за перевезення, зазначених в накладних; суми додаткових зборів та додаткових послуг за вільними тарифами; плати за використання власних вагонів Перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях; штрафів на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), інформаційних повідомлень, тощо; пені. Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Замовником на виконання договору. У виписці відображаються дати утворення, розміри заборгованості та нарахована пеня.
Щодобово, упродовж періоду виконання договору, Перевізник надає Замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді, які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених Замовником на виконання договору за звітну добу. Не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним, Перевізник надає Замовнику зазначену вище виписку з його особового рахунку та зведену відомість для підписання останньої (п.п.4.5,4.6 договору)
У відповідності до п. 4.7 договору наявність підписаної зведеної відомості не позбавляє Перевізника права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди за наявності для цього достатніх підстав (п.4.7 договору).
Пунктом 4.9 договору сторони погодили, що у випадку незгоди з нарахованими платежами та сумою списаних з особового рахунку коштів Замовник для проведення перевірки письмово повідомляє Перевізника на вказану в розд. 7 договору адресу. У випадку виявлення Перевізником неправильного нарахування платежів здійснюється перерахунок, після чого надлишок списаних коштів зараховується на особовий рахунок Замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати списуються кошти для оплати належних Перевізнику платежів в порядку та строки передбачених законодавством.
Строк позовної давності за вимогами Перевізника до Замовника, що випливають з правовідносин сторін за договором, становить один рік (п. 7.3 договору)
Договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається Перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору. На звернення Замовника умови договору застосовуються до відносин з Замовником, які виникли між сторонами до його укладення та введення в дію (п.  12.1 договору).
За посиланням: http://uz-cargo.com/contractcarriage.html оприлюднено нові редакції договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом в редакціях на: 26.04.2021 - вводяться в дію з 01.05.2021, 27.05.2021 - вводяться в дію з 01.06.2021, 29.06.2021 - водяться в дію з 01.07.2021р. та 27.07.2021 - вводиться в дію з 01.08.2021).
Наказом №209 від 07.05.2021 доручено Департаменту комерційної роботи AT  «Укрзалізниця» опублікувати внесені зміни до ТК №4 та направити такі телеграмою заінтересованим структурним підрозділам, регіональним філіям, філіям АТ  «Укрзалізниця».
ДП "Кременецьке лісове господарство" за період з травня по вересень 2021 року відправлено вантаж – деревини паливної для технологічних потреб, зі станцій відправлення Кременець на адресу вантажоодержувача - ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" (станція Перечин Львівської залізниці), відстань перевезення 436  км, що підтверджується копіями залізничних накладних на загальну суму 384394,20  грн., які заповнені в електронній формі та підписані електронними підписами вантажовідправника, залізниці та вантажоодержувача без зауважень (т. 1, а.с. 11-72).
Відповідно до інформації, зазначеної у графі 30 залізничних накладних відстань перевезення від станції Кременець до станції Перечин складала 436 км та вартість перевезення оплачена відповідачем, про що зазначено у графі 34.
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із зміною направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди на залізницях України було внесено зміни до Тарифного керівництва № 4 залізниць України, відповідно до наказу AT "Укрзалізниця" від 07.05.2021 №209, які були опубліковані на офіційному веб-сайті Укрзалізниці http://www.uz.gov.ua/ та введені в дію з 07.05.2021 року (т.  1, а.с. 43-46).
Згідно змін до Тарифного керівництва №4 з 07.05.2021 збільшилася тарифна відстань перевезення від станції Кременець до станції Перечин та склала 495 км (Кременець - Красне - Ужгород - Перечин = 128+346 (відстань від ТП Красне до ТП  Ужгород згідно пункту 3 розділу ТК №4) +21 = 495 км).
Позивач, у зв`язку із збільшенням тарифної відстані, здійснив донарахування провізної плати, із врахуванням сплачених сум відправником вантажу, і така згідно розрахунку становить 30699,36грн. (т. 1, а.с. 298-301).
04.10.2021 позивач надіслав на адресу відповідача лист №1-10-ДС, яким повідомив, що відповідно до змін Тарифного керівництва № 4, відстань при перевезенні вантажів зі станції Кременець до станції Перечин Львівської залізниці змінена з 436 км на 495 км. При перерахунку та додаткових зборів з 07.05.2021 по 30.09.2021 розбіжність складає 30699,36  грн. з ПДВ. Залізниця просила перерахувати кошти для стягнення належних їй платежів (т. 1, а.с. 9).
Відповідач листом-відповіддю №03-641 від 15.10.2021 повідомив позивача, що оплата за послуги проведена відповідно до умов договору та наданих Підприємству документів для оплати, що підтверджено і проведеною аудиторською перевіркою по Підприємству, а тому відповідач не може внести зміни у фінансові розрахунки за відповідний період, не маючи підтверджуючих документів (т. 1, а.с.10).
Позивачем до матеріалів справи № 921/163/22 долучено копію накопичувальної картки форми ФДУ-92 № 04109010 від 04.10.2021 (т. 2, а.с. 243).
Несплата відповідачем донарахованої суми провізної плати стала підставою для звернення з позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні  договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).
За приписами статті 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).
Як встановлено судом, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник) та Державним підприємством "Кременецьке лісове господарство" (Замовник) укладено договір про організацію перевезень вантажів залізничним транспортом, за умовами якого позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, а відповідач зобов`язався, зокрема сплачувати послуги Перевізника та інші додаткові платежі, належні Перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника.
Статтею 908 Цивільного кодексу України унормовано, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 ЦК України).
Правовідносини залізниці з відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти регулюються Законами України "Про залізничний транспорт", "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Статутом залізниць України (далі - Статут), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із статтею 62 Статуту залізниць України належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситися готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць. Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів та наданих додаткових послуг здійснюється станціями призначення.
За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Виконання залізницею додаткових операцій, пов`язаних з перевезенням вантажів (завантаження, розвантаження, зважування, експедирування тощо), здійснюється на підставі окремих договорів (ст. 22 Статуту залізниць України).
Статтею 23 Статуту залізниць України унормовано, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.
Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Отже, належним чином оформлена залізнична накладна є угодою на перевезення вантажів залізничним транспортом, і на надання послуг по її візуванню не потребує укладення окремого договору.
Збірником тарифів, на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженим наказом Мінтрансзв`язку України №317 від 26.03.2009 року визначаються тарифи, збори та плати, що застосовуються на всіх лініях залізниць України загального користування для всіх суб`єктів господарювання. Наказами Мінінфраструктури України затверджуються коефіцієнти, що застосовуються до базових платежів Збірника тарифів.
Розділом II Збірника тарифів встановлено правила застосування тарифів.
Так, для розрахунку плати за перевезення вантажів, у тому числі рейкового рухомого складу, порожніх контейнерів, за супроводження та охорону вантажів і за проїзд провідників потрібно зокрема: - за Тарифним керівництвом № 4 залізниць України визначити відстань перевезення; - визначити характерні особливості перевезення вантажу (швидкопсувний, наливний, небезпечний, великоваговий, негабаритний спеціальний, військовий, з окремим локомотивом, на зчепі тощо) і застосувати відповідні правила розрахунків плати за перевезення; - визначити розрахункову масу вагонної відправки відповідно до пункту 4 цього розділу; - визначити належність вагона (контейнера) - перевізника, власний або орендований, у якому пред`являється до перевезення вантаж або перевезення у порожньому стані, і вибрати тарифну схему, тощо.
Тарифна відстань перевезення зазначається в перевізних документах станцією відправлення, а при перевезенні імпортних вантажів через сухопутні прикордонні станції - станцією призначення.
У п.п.2.1-2.3, 2.8, 2.10, 2.11 Методичних рекомендацій щодо внесення змін до Тарифного керівництва №4 залізниць України та ведення електронної бази даних Тарифного керівництва №4, затверджених наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України №230-Ц/од від 14.07.2015 року, визначено, що зміни до ТК №4 вносяться наказами Укрзалізниці, які готуються Департаментами комерційної роботи (ЦМ), управління рухом (ЦД), пасажирських перевезень далекого сполучення (ЦЛ) та приміських пасажирських перевезень (ЦРП) і стосуються, в тому числі, тарифних відстаней між транзитними пунктами або вузлами, відстаней від державного кордону до прикордонних станцій, довжини портових та пристанських колій.
Після затвердження наказом Укрзалізниці змін до Тарифного керівництва №4 відповідальний Департамент в обов`язковому порядку готує на залізниці України телеграму державною мовою про оголошення змін. У наказах Укрзалізниці та телеграмах про їх прийняття датою введення у дію змін до ТК №4, як правило, зазначається 1 або 15 число місяця.
Відповідно до п.1.2 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, плата за перевезення вантажу вноситься відправником під час оформлення перевезення. Плата може вноситися іншим платником, з яким залізницею укладено договір. До внесення цієї плати відправлення вантажу може бути затримано, за час затримки залізниця стягує з відправника плату за користування вагонами (контейнерами), передбачену ст. 119 Статуту, а також пеню у розмірі, встановленому законодавством.
Остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення (п. 1.3 Правил розрахунків).
Перевізник має право здійснити відповідне коригування лише за наявності підстав та за умови виконання ним вимог, що визначені чинним законодавством.
Згідно з п. 2.7 Розділу II Збірника тарифів якщо при виникненні перешкод до перевезення вантажу з причин, що не залежать від перевізника, був змінений шлях прямування вантажу, то плата за перевезення визначається за цим зміненим маршрутом перевезення за фактичну тарифну відстань.
Отже, як вбачається з умов Статуту та Правил розрахунків, остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються саме на станціях призначення, при цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.
Тобто, внесення змін до перевізних документів можливе лише до моменту видачі вантажу одержувачеві. Чинне законодавство передбачає лише один випадок донарахування плати за перевезення вантажу після його одержання вантажоодержувачем - це коли шлях прямування вантажу був змінений з причин, які не залежали від перевізника (п. 2.7 Розділу ІІ Збірника тарифів). У цьому разі плата за перевезення визначається за фактичну тарифну відстань.
Згідно п. 2.6 Правил розрахунків розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг.
Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).
Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Відповідно до п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України №863/5084 від 24.11.2000 року, в редакції наказу Мініфраструктури України від 08.06.2011 № 138 на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.
Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 Правил).
Згідно із пунктом 1.3 Правил, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.
Заповнення накладної на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п.5.1 Правил оформлення перевізних документів)
Відповідно до додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, графа 30 "Тарифні відмітки" заповнюється залізницею у відповідності до Тарифного керівництва.
Інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №317 від 26.03.2009 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356 (зі змінами), та інших нормативно-правових актів (п.5.4 Правил оформлення перевізних документів).
За приписами статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що за замовленням відповідача позивачем у період з 07.05.2021 по 06.09.2021 відповідно до залізничних накладних здійснено 32 поставки деревини паливної для технологічних потреб зі станції Кременець до станції Перечин, відстань перевезення 436 км. Відповідач оплатив вартість перевезення відповідно до даних накладних, що сторонами не заперечується.
Як вірно зауважив суд першої інстанції, позивач не спростував доводи відповідача щодо проведення ним оплати на умовах та в порядку встановленому договором та законодавством та не надав доказів про здійснення перерахування провізної плати на станції призначення за спірними накладними та доказів неможливості здійснення такого перерахування під час остаточного проведення розрахунків.
Відповідно до змін внесених до Тарифного керівництва №4 відстань перевезення становить 495 км, проте такі зміни не були внесені у накладні в порядку, встановленому законодавством, а тому у відповідача не виникло зобов`язання щодо проведення оплати іншої вартості послуг ніж зазначено у накладних, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.
Колегія суддів зауважує, що у даному спірному випадку подія, з настанням якої у відповідача мав би виникнути обов`язок сплатити донараховану плату за надані послуги, не настала. Адже відповідні зміни не були внесені до перевізних документів, а провізна плата не була донарахована у строки та у порядку, що передбачені чинним законодавством.
Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, умов укладеного між сторонами договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 04.03.2020 та фактичних обставин справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30699,36 грн.
Колегія суддів критично оцінює покликання скаржника на накопичувальну картку за №04109010 від 04.10.2021, як доказ донарахування провізної плати, оскільки така не є перевізним документом, до якого згідно законодавства вносяться зміни відомостей про перевезення.
Крім того, накопичувальна картка  №04109010 складена 04 жовтня 2021 року, тобто після одержання вантажоодержувачем вантажу за 32 поставками, які були здійснені у період з 07.05.2021 по 06.09.2021. Відтак, накопичувальна карта складена з порушенням вимог ст.  62 Статуту залізниць та п. 1.3 Правил розрахунків.
За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 року у справі № 921/163/22.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що  суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 2, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі Регіональної філії “Львівська залізниця” АТ “Укрзалізниця” за №НЮ-1/3246 від 25.11.2022 року (вх. № 01-05/2922/22 від 28.11.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Тернопільської області від 04.10.2022 року у справі №921/163/22 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    В.М. Гриців

        Суддя                                                                                                    І.Б. Малех