УХВАЛА                                      
                                                                                                    
11 січня 2023 року
м. Київ
 
справа № 127/5920/22
провадження № 61-10553св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,  
 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд»,
третя особа - ОСОБА_3 ,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд» на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року в складі колегії суддів Матківської М. В., Денишенко Т. О., Сопруна В. В.,
 
ВСТАНОВИВ : 
 
У березні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до ТОВ «Шляхбуд» та просили стягнути з відповідача на їх користь по 400 000 грн кожному у відшкодування моральної шкоди,заподіяної внаслідок смерті сина в результаті дії джерела підвищеної небезпеки. 
 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року  в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 задоволено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено:
стягнуто з ТОВ «Шляхбуд» на користь ОСОБА_1 400 000 грн моральної шкоди;
стягнуто з ТОВ «ШляхБуд» на користь ОСОБА_2  400 000 грн моральної шкоди;
вирішено питання розподілу судових витрат.
 
24 жовтня 2022 року ТОВ «Шляхбуд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2022 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. 
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
 
Вухвалі Верховного Суду від 15 листопада 2022 року зазначено, що відповідач оскаржує судове рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, вказуючи, що суди при вирішенні спору не застосували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року в справі № 532/1374/18, від 05 вересня 2019 року в справі № 234/16272/15-ц.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                            Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                        І. О. Дундар
 
                                                                                                                       М. М. Русинчук