КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №372/2214/21                                                                                Головуючий у І інстанції  Зінченко О.М.
Провадження №22-ц/824/1635/2023                                                      Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
06 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
 
судді-доповідача                                      Голуб С.А.,  
суддів                                                        Писаної Т.О., Таргоній Д.О., 
         за участі секретаря судового засідання   Шаламая Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційна будівельна компанія «Укржитлоінвест» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,
В С Т А Н О В И В :
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вказаним позовом, посилаючись на те, що у 2008 та 2010 роках між позивачем (Довірителем) та Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «АРКАДА» (надалі - Банк) як управителем Фонду фінансування будівництва (надалі - ФФБ) було укладено два Договори про участь у фондах фінансування будівництва виду А (надалі - Договір (и) на участь у ФФБ) на квартиру АДРЕСА_1 з проектною площею 47,05 кв.м. та квартиру АДРЕСА_2 з проектною площею 42,2 кв. 
За укладеними Договорами позивачем було оплачено суми коштів, які відповідали проектним площам квартир, за позивачем були закріплені об`єкти інвестування (вищезазначені квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ), а також після повної оплати вартості об`єктів інвестування між позивачем та Банком у 2009 та 2011 роках було укладено договори уступки майнових прав на ці об`єкти інвестування.
Відповідно до умов договорів Забудовник (відповідач) замовив в БТІ первинну технічну інвентаризацію квартир, проте її було виконано з помилками, а саме у технічних характеристиках квартир, на підставі чого позивачу було надано довідку про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування (надалі - Довідка), де була зазначена невірна площа квартири.
Позивач вказує, що повідомляв Банк про свою незгоду з площею квартири АДРЕСА_1 (47.6 кв.м.), яка була зазначена у технічному паспорті, який виготовлений відповідним БТІ за замовленням Забудовника (відповідача), на що банк листом від 19 листопада 2009 року повідомив Довірителя про необхідність з цього питання звертатися до Забудовника. 
Після цього Забудовник, з метою здійснення переобмірів, ще двічі звертався до БТІ про переобміри квартир, про що БТІ складало технічні документи з вказівкою площі квартири АДРЕСА_3 47,0 кв.м та 47.1 кв. м., відповідно. 
За результатами переобмірів Забудовник подав до банку відомості останньої технічної інвентаризації від 07 квітня 2010 року, де вказана площа квартири АДРЕСА_3 у розмірі 47,1 кв. м. і площа квартири АДРЕСА_4 - 42,5 кв.м.
В зв`язку з тим, що Замовник привів у відповідність технічну документацію на квартири, але Забудовник відмовився їх передавати Управителю, позивач не міг належним чином отримати право власності на квартири, оскільки відповідач пропонував видати документи, на підставі яких реєструється право власності, по технічним даним, які не відповідали дійсності, а саме завищена площа квартири та невірно вказано назву приміщення.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року визнано недійсною Довідку №50798 від 29 червня 2017 року «Про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування», видану на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , у якій вказана площа квартири 47,1 кв.м. 
Зобов`язано АТ «Акціонерний комерційний банк «Аркада» видати ОСОБА_1 довідку «Про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування» на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , площею 46,1 кв.м. 
Зобов`язано АТ «Акціонерний комерційний банк «Аркада» видати ОСОБА_1 довідку «Про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування» на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , площею 42,0 кв.м. 
Визнано незаконною бездіяльність ТОВ «Українська інвестиційна будівельна компанія «Укржитлоінвест» щодо відмови від виправлення недоліків у технічних характеристиках на квартири за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , відмови від звернення до органів Бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічних паспортів на квартири із дійсними технічними характеристиками, відмови від повідомлення та передачі дійсних технічних характеристик та паспортів на квартири АТ «Акціонерний комерційний банк «Аркада». 
10 грудня 2020 року позивач отримав від Банку дві довідки про право на набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 .
16 грудня 2020 року позивач надіслав вказані Довідки разом із технічними паспортами до Забудовника (відповідача) для організації Забудовником оформлення за позивачем права власності на спірні квартири. 
Листами від 11 березня 2021 року, від 12 квітня 2021 року позивач надіслав відповідачу два акти від 01 березня 2021 року на дві спірні квартири із своїми запереченнями щодо цих квартир. Однак, відповідей від відповідача не послідувало, що й стало підставою для звернення з цим позовом.
Позивач просив суд визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо відмови від усунення недоліків у квартирах, передачі квартир та оформлення права власності на квартири; зобов`язати відповідача передати квартири Довірителю, оформити право власності на квартири, стягнути з відповідача  на користь позивача 388 737,44 грн. матеріальної шкоди та 650000 грн. моральної шкоди; визнати відповідача утримувачем майна 2-х квартир, який зобов`язаний платити за комунальні послуги до дати оформлення права власності на дві квартири за довірителем (позивачем); зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу кошти за листи відповідачу 100, 50 грн., два примірника позовної заяви, тонер картриджа принтера 69 грн.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що в рішенні суду першої інстанції не надано оцінки доказам наявності будівельних недоліків у квартирах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . Скаржник вважає, що після усунення недоліків у виконаній роботі Забудовником, сторони мали скласти акт приймання-передачі робіт по усуненню недоліків. Таких актів Забудовником не надано. Отже суд допустив неповне з`ясування обставин  справи.
Також не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що Забудовник вжив достатніх та належних заходів, з метою виконання вимог Закону про фонд фінансування будівництва в частині надання Управителю (позивачу) відомостей щодо фактичної загальної площі спірного об`єкту інвестування, а також що Забудовник не наділений повноваженнями втручатися у роботу БТІ з метою надання йому вказівок, яким чином необхідно проводити технічну  інвентаризацію об`єктів нерухомості.
Вважає, що такі висновки суду суперечать тим доказам, які надав позивач до матеріалів справи. Позивач вважає, що відповідач мав безперешкодне право і можливість вимагати у БТІ належного виконання технічної інвентаризації та складання технічних паспортів у відповідності до умов нормативно-правових актів, допоки такі не будуть виконані належним чином. Забудовник мав можливість передати фактичну загальну площу об`єктів інвестування з огляду на отримання від Довірителя зроблених на його замовлення технічних  характеристик квартири, але не зробив цього.
Скаржник не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що саме відмова позивача від отримання довідок про його право на набуття права власності на споруджені Забудовником квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 потягнула за собою неможливість прийняття квартири, їх огляду, а також оформлення Забудовником правовстановлюючих документів на квартиру.
Ці висновки суду першої інстанції скаржник спростовує тим, що він довів наданими ним доказами, що не відмовлявся безпідставно від отримання Довідок, а вимагав видати Довідки із правильно визначеною площею квартир і назвою приміщень в квартирі, зокрема в квартирі АДРЕСА_3 замість балкона в технічному паспорті зазначили лоджію, що вплинуло і на вартість квартири і взагалі є неправильним, а в квартирі АДРЕСА_4 у технічному паспорті власником квартири зазначений не позивач, а відповідач.
Також скаржник не погоджується із висновком суду про імперативний обов`язок Довірителя здійснення остаточних розрахунків з Управителем ФФБ на підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування, отриманих через Забудовника від органів, що здійснюють реєстрацію права власності на майно за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування та отримання від Управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідки за встановленою формою, а також про те, що ані спеціальний Закон про ФФБ, ані документація про ФФБ (договори, Правила, тощо) не надають право довірителю відмовитись від виконання свого обов`язку щодо отримання Довідки з підстав незгоди довірителя із даними щодо площі квартири, вказаних визначеним законом компетентним органом у технічному паспорті БТІ.
Скаржник вважає, що відсутність у спеціальному Законі про ФФБ, як і в документації про ФФБ прямо передбаченого права Довірителя відмовитись від виконання свого обов`язку щодо отримання Довідки з підстав його незгоди із даними щодо площі квартири, вказаної визначеним законом компетентним органом у технічному паспорті БТІ, не означає, що таке право у Довірителя відсутнє. За захистом такого права позивач звертався до суду і рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року у справі № 757/61477/18-ц були задоволені його позовні вимоги.  
З врахуванням наведеного, вважаєвисновки суду про відмову позивача отримувати Довідку, пов`язані із недостатньо повним дослідженням матеріалів справи, ненадання достатньої уваги аргументам і доводам позивача .
Також позивач не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року по справі № 757/61477/18-ц, не стосується всього періоду існування спірних правовідносин, а лише періоду коли позивач листом від 22 березня 2017 року надав нові технічні характеристики квартир, зроблених БТІ у 2015 році, отже таке рішення не може обґрунтовувати бездіяльність забудовника протягом усього спірного періоду.
Скаржник вважає, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року встановлено, що станом до дати його прийняття - існувала ситуація, в якій права позивача були порушені бездіяльністю Забудовника, що полягала у відмові від виправлення недоліків у технічних характеристиках на квартири; відмові від звернення до органів БТІ для виготовлення технічних паспортів на квартири із дійсними технічними характеристиками; відмові від повідомлення та передачі дійсних технічних характеристик та паспортів на  квартири АТ АКБ «Аркада».
І це, на думку позивача, є підставою для відшкодування шкоди, завданої внаслідок такої незаконної бездіяльності відповідача за період до 09 вересня 2020 року. Щодо відшкодування шкоди за період після 09 вересня 2020 року, позивач в доводах апеляційної скарги також наводить свої аргументи, які аналогічні аргументам позовної заяви.
Також апелянт  наголошує на тому, що суд у своєму рішенні посилався на п. 7.1.1 Правил ФФБ від 13 липня 2007 року яким був встановлений певний порядок оформлення за інвестором права власності на квартиру. А саме цим пунктом передбачено, що Довіритель в обмін на Довідку отримує у Забудовника оглядовий ордер на об`єкт інвестування та протягом 10 днів має підписати Акт прийому-передачі для подальшого оформлення правовстановлюючих документів. Забудовник на підставі переліку довірителів, наданих банком Акту прийому-передачі об`єкта інвестування, підписаних забудовником та Довірителем, Довідок, отриманих від Довірителя замовляє відповідним службам міста оформлення Свідоцтва про право власності .
Разом із тим, скаржник зазначає, що ці правила були змінені рішенням правління АКБ «Аркада» № 32 від 10 липня 2009 року. Відповідно до цих змін п.7.1.1. Правил був видалений і замість нього викладений пункт 7.1. цих Правил ФФБ такого змісту: «Для оформлення правовстановлюючих документів у порядку встановленому у Договорі про участь у ФФБ, відповідно до вимог Закону України №978-ІУ, Забудовник та Довіритель  підписують складений Забудовником акт прийняття - передачі об`єкта інвестування». Тобто в цьому пункті не міститься умови про обмін Довідки, отримання оглядового ордеру та про строк підписання акту прийому-передачі.
Позивачу не було відомо про зміну цих Правил, отже він не надав їх суду. Відповідач же інформацію про зміну Правил від суду приховав. З врахуванням наведеного, скаржник просив суд апеляційної інстанції приєднати ці Правила як доказ до матеріалів справи.
Також наголошує на тому, що висновки суду про обов`язок Довірителя надати забудовнику оригінал Довідки ні в статті 19 Закону про участь у ФФБ, ні в Правилах ФФБ не вказано про надання саме оригіналу довідки. Не вимагав надання оригіналів довідок і Забудовник від Довірителя.
Також апелянт наголошує на порушенні судом норм процесуального права, які полягають в тому, що рішення суду не мотивоване, судом не надано оцінки наданим позивачем доказам.
Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі і розподілити судові витрати.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду  надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача. У відзиві відповідач зазначає, що апелянт (позивач) у апеляційній скарзі не спростовує доводи суду першої інстанції, покладені в основу оскаржуваного рішення, а зміст скарги здебільшого зводиться до повторення доводів позивача, які викладено у позові та його численних клопотаннях та заявах до суду, яким судом надано належну оцінку у судовому рішенні.
На думку відповідача  апеляційна скарга здебільшого ґрунтується:
- на власному розумінні, не заснованому на законі, складу цивільного правопорушення щодо завдання матеріальної та моральної шкоди без доведення належними та допустимими доказами всіх елементів (умов) такого правопорушення, зокрема прямого причинно-наслідкового зв`язку із діями відповідача та шкодою, яку заявляє позивач, зокрема інвалідністю позивача, упущеною вигодою, сумою матеріальних збитків без проведення належних експертиз тощо;
- на зазначенні рішення суду про визнання незаконною бездіяльності відповідача щодо неотримання нового технічного паспорта на квартири як на підставу наявності у позивача моральної шкоди за дії,які є підставою саме цього позову, а саме за дії, пов`язані із добровільною відмовою позивача отримати спірні квартири у 2010 році лише з причин різниць у площах квартир на 1 кв.м. та 0,5 кв.м., відповідно, що вже само по собі є абсурдним та не відповідає принципу розумності, як одній із основних засад цивільного законодавства.
При тому, що виходячи із приписів ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд» щодоможливих допусків у відхиленнях до 3 мм на 1 м довжини поверхні стін при їх штукатурці, то на загальній площі всієї квартири розбіжності у площах можуть бути до 0,5 - 1,0 кв.м., що є звичайним явищем на практиці, про що свідчать, в тому числі, і розбіжності в замірах однієї і тієї ж квартири, зроблені кілька разів БТІ та НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ, а також враховуючи, що правомірні очікування довірителя (позивача) охоплювали можливу змінуплощі об`єкту інвестування за результатами спорудження такого об`єкту, що передбачено й у відповідних договорах позивача із банком.
Страждання, які мав позивач протягом цих 10-11 років, викликані не незаконною поведінкою Забудовника, а нерозумними діями самого позивача, використання ним неефективних способів захисту своїх прав; на видаванні невідомого походження актів прийому-передачі квартир, підписаних та складених позивачем як на докази наявності недоліків у спірних квартирах без законного доступу до цих квартир та усупереч імперативним приписам закону щодо порядку складання таких актів.
Апелянтом також не спростовано доводи відповідача, викладені ним у Відзиві на позовну заяву, зокрема, щодо наступного:
Забудовник не перебуває у договірних відносинах із Довірителем та не приймав на себе зобов`язань безпосередньо перед Довірителем; у разі неналежного виконання своїх обов`язків, визначених законом або договором, Забудовник несе відповідальність перед Управителем на підставі укладених між ними договорів та імперативних приписів закону:
Довіритель у випадку якщо вважає, що Забудовник не виконує прийняті на себе перед Управителем обов`язків, визначених законом або договором, має право доручити особі, яка перебуває із Забудовником у договірних відносинах - Управителю виступити у суді позивачем в інтересах Довірителя до Забудовника, зокрема у разі невиконання останнім своїх зобов`язань щодо строків спорудження і якості об`єктів будівництва та передачі Довірителям у власність об`єктів інвестування (ч. 3 ст. 13 Закону); закон чітко визначає спосіб захисту прав Довірителя у випадку порушення Забудовником прийнятих на себе зобов`язань перед Управителем, а саме Управитель має право вжити заходів до Забудовника, передбачених ч.2 ст. 18 Закону, а Довіритель має право вимагати від Управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів (ч. 4 ст. 18 Закону); такий спосіб захисту прав Довірителя, окрім того, що він прямо визначений законом, є ефективним, адже дозволяє Довірителю реально та швидко відновити свої права, компенсувавши тим самим всі свої збитки. 
Позивач допустив прострочення у прийнятті квартир, а відтак Забудовник об`єктів не зміг виконати обов`язок з передачі таких квартир Довірителю;
Позивач не вірно визначив Відповідача за позовом, адже Забудовник не перебуває у договірних відносинах з Довірителем, в той час як Забудовник може нести відповідальність перед Управителем ФФБ, з яким укладені відповідні договори;
Способи захисту, які обиралися Довірителем протягом спірних років були неефективними, а отже тягар ризиків збитків несе сам Довіритель;
Довіритель не мав перешкод в отриманні квартир ще у 2010 та 2011 роках, відповідно, та мав можливість здобувати корисні властивості своєї речі протягом всіх цих років, але добровільно обрав нерозумну поведінку, чим порушив засадничі принципи цивільного законодавства щодо добросовісності та розумності, зокрема у стандартах поведінки дбайливого господаря, у зв`язку із чим несе ризики збитків такої поведінки;
Позивач пропустив строк пред`явлення позову.
Відповідач зазначає, що вказані вище доводи відповідача знайшли своє детальне обґрунтування у відзиві на позовну заяву та лишаються актуальними на час розгляду апеляційної скарги позивача.
Відповідач також у черговий раз вказує на те, що обставини, викладені у позові позивачем та його апеляційній скарзі, які прямо не підтверджуються відповідачем у його процесуальних документах по суті справи, є такими, що ним не визнаються.
Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.  
Представник  відповідача - адвокат Степанов О.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що 29 липня 2005 року між АКБ «Аркада» (Банк) та ТОВ УІКБ «Укржитлоінвест» (Забудовник) укладено Генеральний договір. 
Відповідно до умов договору Забудовник зобов`язувався організувати спорудження об`єктів будівництва у встановлені строки та належної якості, ввести об`єкти будівництва в експлуатацію та оформити право власності Довірителів на закріплені за ними об`єкти інвестування, а Банк зобов`язувався своєчасно здійснювати фінансування будівництва.
На виконання п. 1.3 Генерального Договору сторони (Банк та Забудовник) уклали Угоду № 1-Ф від 13 липня 2007 року до Генерального Договору, відповідно до пункту 1 якої Банк замовляє забудовнику організувати спорудження об`єкта будівництва - житловий будинок за адресою по АДРЕСА_7 ; оснащення будинку та оздоблення квартир згідно наданої Технічної характеристики, копія якої міститься в матеріалах справи.
Банк рішенням Правління (протокол від 13 липня 2007 року № 33) затверджує Правила Фонду фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Укржитлоінвест».
06 червня 2008 року Позивачем (Довіритель) та АКБ «Аркада» (Банк) було укладено договір №58624 про участь у фонді фінансування будівництва за програмою ТОВ «УІБК «Укржитлоінвест» (копія додається, два оригінальні примірники договору мають Позивач та Банк), та 24 вересня 2009 року Довірителю видано свідоцтво про участь у ФФБ, квартира АДРЕСА_1 , загальна площа, проектна 47,05 кв.м.
Відповідно до п.1.1 цього Договору Довіритель (позивач) надав згоду на участь у ФФБ на підставі повного визнання ним правил ФФБ та взяв на себе зобов`язання виконувати ці Правила.
24 вересня 2009 року між АКБ «Аркада» та Довірителем (позивачем) було укладено договір №586624 про уступку майнових прав, відповідно до якого Довіритель набув майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , загальна площа, проектна 47,05 кв.м.
Прийняті Забудовником зобов`язання за Генеральним Договором від 29 липня 2005 року та Угодою до нього № 1-Ф від 13 липня 2007 року, щодо спорудження житлового будинку АДРЕСА_7 виконані Забудовником належно, що підтверджується Свідоцтвом про відповідність збудованого об`єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил від 30 жовтня 2009 року № 10000493, про що Банк листом від 09 листопада 2009 року повідомив Довірителя (позивача), що ним не заперечувалось під час розгляду справи та визнавалось у поданій позовній заяві до суду.
Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону про ФФБ Управитель здійснює контроль за дотриманням Забудовником умов та зобов`язань за договором з метою своєчасного запобігання виникненню ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій Забудовника, що можуть призвести до, зокрема, змін технічних характеристик об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування; погіршення споживчих властивостей об`єктів будівництва та/або об`єктів інвестування.
Також, відповідно до п. 2.2.1 Генерального Договору Банк має право в інтересах Довірителів проводити нагляд за ходом спорудження об`єкта будівництва протягом всього періоду будівництва. 
Згідно із пп. 8б) п. 2.1.1 Договору про участь у ФФБ №58624 від 06 червня 2008 року Банк зобов`язаний в усній формі за запитом Довірителя надавати йому інформацію про будівельний стан об`єкта будівництва.
В рамках даних повноважень Банку щодо здійснення нагляду за ходом будівництва Довіритель до моменту вводу об`єкта будівництва в експлуатацію (до 30 жовтня 2009 року) мав можливість мати інформацію про технічний стан його квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку із чим вимагав від Банку вжиття заходів до Забудовника з метою усунення відповідних недоліків при будівництві та розпорядженні його квартири АДРЕСА_3 .
Про такі дії свідчить відповідна переписка між Банком та Довірителем, та Банком та Забудовником, яка долучена позивачем до позову, а саме лист Банку від 19 листопада 2009 року на заяву Довірителя від 27 жовтня 2009 року, інші листи Банку до Довірителя з питань усунення недоліків у квартирі № 277 від 11 березня 2010 року, 03 серпня 2010 року, 10 вересня 2010 року.
Згідно останнього листа Банку з приводу усунення недоліків по квартирі № 277 від 10 вересня 2010 року, Банк із посиланням на лист Забудовника (вх. № 1/2381 від 03 вересня 2010 року), повідомляє Довірителя про усунення недоліків, викладених у його заяві та запрошує Довірителя завітати до Банку для отримання Довідки про право довірителя на набуття права власності на квартиру, необхідної Довірителеві для подальшого прийняття квартири та оформлення правовстановлюючих документів. Копію такого листа Забудовника від 02 вересня 2010 року вих. № 807 до Банку наявна в матеріалах справи.
Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону про ФФБ після введення об`єкта будівництва в експлуатацію Забудовник письмово повідомляє про це Управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування.
Також, відповідно до п. 4.5 Правил ФФБ, після введення об`єкту будівництва в експлуатацію Забудовник офіційно повідомляє про це Банк та надає йому дані БТІ щодо фактичної загальної площі кожного конкретного об`єкта інвестування у цьому об`єкті будівництва для проведення остаточних розрахунків з Довірителями. 
Такий самий обов`язок щодо передачі Забудовником банку копій Технічних паспортів на об`єкти інвестування, виготовлених БТІ, також передбачено й у п. 2.1.6 Генерального договору.
Так, Забудовник листом від 14 травня 2009 року звертається до Обухівського БТІ для проведення інвентаризації житлового будинку.
Листом від 09 вересня 2009 року Забудовник передає до банку дані технічної інвентаризації, зокрема технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 за 2009 року, в якому площа квартири АДРЕСА_3 зазначена у розмірі 47, 6 кв. м.
Виходячи із листа Банку до Довірителя від 19 листопада 2009 року № 4271/7, Довіритель звернувся до банку листом від 27 жовтня 2009 року, зокрема щодо свої незгоди із проведеними замірами площі квартири АДРЕСА_3 , на що Банк рекомендує йому звернутися до Забудовника.
З метою реагування на незгоду Довірителя із даними інвентаризації його квартири та усунення можливих помилок, допущених БТІ, Забудовник замовляє повторну інвентаризацію спірної квартири та листами від 18 березня 2010 року № 705 та від 19 березня 2010 року № 707 передає новий технічний паспорт на спірну квартиру банку з площею 47, 0 кв. м.
Однак, Довіритель (позивач) знову не погоджується із новими даними щодо площі спірної квартири АДРЕСА_3 та скаржиться до Банку та до БТІ на їхні неправильні дії при проведенні інвентаризації.
Забудовником проведено третю інвентаризації, про що БТІ листом від 31 березня 2010 року № 325 звертається до Забудовника з проханням направити своїх представників та забезпечити участь представників Банку для проведення комісійного обстеження та контрольних замірів квартири АДРЕСА_3 , яке відбудеться 07 квітня 2010 року о 9-й годині ранку. Забудовник листом від 01 квітня 2010 року № 773 звертається до Банку з проханням забезпечити своїх представників на черговій інвентаризації квартири АДРЕСА_3 .
За результатами нової інвентаризації БТІ було складено новий технічний паспорт від 07 квітня 2010 року з площею квартири АДРЕСА_3 у розмірі 47,1 кв.м., який забудовник листом від 20 квітня 2010 року № 727 направив до банку.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібраними по справі доказами підтверджується, що Забудовник, вжив достатніх та належних заходів з метою виконання вимог Закону про ФФБ (ст. 19) про надання управителю відомостей щодо фактичної загальної площі спірного об`єкту інвестування.
Встановлені судом обставини щодо іншого об`єкта квартири АДРЕСА_4 .
18 січня 2010 року між АКБ «Аркада» (Банк) та ТОВ «УІБК «Укржитлоінвест» (Забудовник) укладено Генеральний договір №2, відповідно до якого Банк створив Фонд фінансування будівництва «Чисті сосни».
Відповідно до умов цього договору Забудовник зобов`язувався організувати спорудження об`єктів будівництва у встановлені строки та належної якості, ввести об`єкти будівництва в експлуатацію та оформити право власності Довірителів на закріплені за ними об`єкти інвестування, а Банк зобов`язувався своєчасно здійснювати фінансування будівництва.
На його виконання рішенням Правління банку (протокол № 3 від 19 січня 2010 року) затверджено Правила ФФБ виду А «Чисті сосни» за програмою ТОВ «УІБК «Укржитлоінвест», які є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами системи фінансово-кредитних механізмів будівництва житла та іншої нерухомості, спорудження якої здійснюється за рахунок ФФБ (ст. 2 Закону про ФФБ та п.1.4 цих Правил).
На виконання п. 1.3 Генерального Договору, сторони (Банк та Забудовник) уклали Угоду № 1-Ф від 18 січня 2010 року до Генерального Договору, відповідно якої забудовнику зобов`язується організувати спорудження об`єкта будівництва - односекційний 16-ти поверховий житловий будинок за адресою по АДРЕСА_7 ; оснащення будинку та оздоблення квартир, зокрема згідно Технічної характеристики.
16 лютого 2010 року Довіритель (позивач) та АКБ «Аркада» (Банк) було укладено договір №61076 про участь у фонді фінансування будівництва за програмою ТОВ «УІБК «Укржитлоінвест», об`єкт будівництва житловий будинок, та 24 червня 2011 року видано свідоцтво про участь у ФФБ. Характеристика квартири: загальна проектна площа 42,20 кв.м.
Відповідно до п.1.1 цього Договору Довіритель (позивач) надав згоду на участь у ФФБ на підставі повного визнання ним правил ФФБ та взяв на себе зобов`язання виконувати ці Правила.
24 червня 2011 року між АКБ «Аркада» та Довірителем було укладено договір №61076 про уступку майнових прав, відповідно до якого Довіритель набув майнові права на квартиру АДРЕСА_4 , загальна площа 42,20 кв.м.
Прийняті забудовником зобов`язання за Генеральним Договором № 2 від 18 січня 2010 року та Угодою до нього № 1-Ф від 18 січня 2010 року щодо спорудження житлового будинку АДРЕСА_7 Забудовником виконані, що підтверджується Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої ДАБІ України 26 липня 2011 року № КС 14311021140. № 10000493, про що банк листом від 30 серпня 2011 року № 2289/7 повідомив Довірителя.
Разом із тим, Довіритель відмовився від отримання у банку Довідки про право на набуття права власності на квартиру АДРЕСА_4 з підстав незгоди із обмірами квартири, що здійснено Обухівським БТІ, а саме згідно Технічного паспорту БТІ на квартиру АДРЕСА_4 від 22 липня 2011 року площа квартири складає 42, 5 кв. м., а за обмірами позивача така площа має бути 42, 0 кв. м.
Тобто суд першої інстанції встановив, що позивач (Довіритель у двох ФФБ) відмовився від отримання від банку (Управителя ФФБ) Довідок про право на набуття права власності на споруджені Забудовником (відповідачем) у встановлені строки квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 , на які він мав майнові права з підстав незгоди із визначеними БТІ площами квартир: за квартирою АДРЕСА_3 різниця між даними довірителя та даними БТІ складала 1 кв.м., за квартирою АДРЕСА_4 різниця складала 0,5 кв.м.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року визнано недійсною Довідку №50798 від 29 червня 2017 року «Про право довірителя на набуття у власність об`єкт інвестування», видану на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , у якій вказана площа квартири 47,1 кв.м. ;
зобов`язано Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада» видати ОСОБА_1 довідку «Про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування» на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , площею 46,1 кв.м. ;
зобов`язано Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Аркада» видати ОСОБА_1 довідку «Про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування» на квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , площею 42,0 кв.м.;
визнано незаконним бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська інвестиційна будівельна компанія «Укржитлоінвест» щодо відмови від виправлення недоліків у технічних характеристиках на квартири за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , відмови від звернення до органів Бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічних паспортів на квартири із дійсними технічними характеристиками, відмови від повідомлення та передачі дійсних технічних характеристик та паспортів на квартири Акціонерному товариству «Акціонерний комерційний банк «Аркада».
Довіритель (позивач) листом від 16 грудня 2020 року надіслав забудовнику копії Довідок та технічних паспортів, про що він сам зазначав у своєму листі, який доданий до позову.
Забудовник листом від 17 лютого 2021 року № 7 надає довірителеві письмову відповідь на його листи від 16 грудня 2020 року (з копією для банку), в якому роз`яснює довірителю питання проведення взаєморозрахунків із банком та запрошує до забудовника на підписання актів прийому-передачі квартир.
Виходячи із правил проведення обмірів об`єктів нерухомості, зокрема щодо округлення до 1 см. внутрішніх обмірів приміщення (пункти 6, 19 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна №127 від 24 травня 2001 року), а також враховуючи ДСТУ-Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляціи?них, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд» щодо можливих допусків у відхиленнях до 3 мм на 1 м довжини поверхні стін при їх штукатурці, то на загальній площі всієї квартири розбіжності у площах можуть бути до 0,5 - 1,0 кв.м. є звичайним явищем на практиці, про що свідчать, в тому числі, і розбіжності в замірах однієї і тіє ж квартири, зроблені БТІ та НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Довірителя від отримання Довідок про право на набуття права власності на споруджені Забудовником у встановлені строки квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 тягне за собою неможливість подальшого прийняття ним квартири, в тому числі її огляду як етапу прийому-прийняття квартири, та оформлення Забудовником правовстановлюючих документів на такі квартири з подальшою їх передачею довірителю.
Оцінюючи правомірність відмови позивача в отриманні Довідок, суд першої інстанції виходив з того, що законом на Довірителя покладено імперативний обов`язок щодо здійснення остаточних розрахунків з Управителем ФФБ на підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування, отриманих через Забудовника від органів, що здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування та отримує в Управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою.
Такі саме обов`язки Довірителя закріплені й у договорах на участь у ФФБ та Правилах відповідних ФФБ.
Отже, ані спеціальний Закон про ФФБ, ані документація про ФФБ (договори, Правила тощо) не надають Довірителю права відмовитися від виконання свого обов`язку щодо отримання Довідки про право на отримання у власність об`єкту інвестування з підстав його незгоди із даними щодо площі квартири, вказаної визначеним законом компетентним органом у технічному паспорті БТІ.
Більш того, виходячи із відповідних приписів договорів про участь у ФФБ, правомірні очікування Довірителя охоплювали потенційну можливість у майбутньому щодо розходження проектної площі квартир від їх площ, вказаних у даних технічної інвентаризації за результатами спорудження об`єктів інвестування.
Так, у п 9.5 Договорів про участь у ФФБ від 06 червня 2008 року та від 16 лютого 2010 року встановлюється правило про здійснення перерахунків між довірителем і банком (управителем) у випадку, якщо площа споруджених квартир, надана БТІ, є більша або менша 0,5 кв. м. від проектних площ.
Отже, за квартирою АДРЕСА_4 , де різниця становить 0,2 кв.м. взагалі Довірителю не було необхідності здійснювати взаєморозрахунків, на відміну від квартири АДРЕСА_3 , де різниця становить 0, 95 кв.м.
Суд першої інстанції вважав, що встановлений договором про участь у ФФБ, Правилами про ФФБ та спеціальним Законом обов`язок Довірителя здійснити остаточні взаєморозрахунки з врахуванням саме даних інвентаризації БТІ та отримати Довідку про право на набуття квартири у власність відмова Довірителя від їхнього отримання, а відтак від передачі йому квартир, з мотивів незгоди із площею квартир, обміряних БТІ, є незаконною та необґрунтованою. При цьому забудовник не міг самовільно, без технічної інвентаризації БТІ, змінити у Технічних паспортах площу таких квартир.
Враховуючи те, що при вирішенні спору встановлено, що Довіритель відмовився як від отримання Довідки, так і по суті від прийому-передачі йому Забудовником квартир у встановленому Законом та Правилами ФФБ порядку, тому, на думку суду першої інстанції, не встановлено достатніх підстав для застосування повноважень суду в межах судового захисту порушених прав позивача.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду виходячи з такого.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої
статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Під захистом права розуміється застосування державою примусу, спрямоване на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, компенсація витрат, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Таким чином, належний спосіб захисту повинен гарантувати особі відновлення порушеного права або можливість отримання відповідного відшкодування.
Заявлена позивачем вимога про визнання беззаконною бездіяльності ТОВ «Українська інвестиційна будівельна компанія «Укржитлоінвест» щодо усунення будівельних недоліків в квартирах, передачі квартир Довірителю та оформлення права власності Довірителя на квартири, тобто бездіяльності юридичної особи у договірних відносинах, є неналежним способом захисту, оскільки такий спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України, а також не  нівелює негативні наслідки для позивача, а тому судом першої інстанції обґрунтовано не була задоволена.  
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача передати квартири довірителю і оформити право власності на квартири.
Відносини з управління майном регулюються главою 70 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).
Законом, який встановлює загальні принципи, правові та організаційні засади залучення коштів фізичних і юридичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла та особливості управління цими коштами є Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» (далі - Закон № 978-IV).
Відповідно до статті другої цього Закону управитель - це фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом, а Правила фонду - це система норм, затверджена та оприлюднена управителем цього фонду, якої мають дотримуватися всі суб`єкти системи фінансово-кредитних механізмів будівництва житла для досягнення мети управління майном, визначеної установником управління, що повинні відповідати вимогам цього Закону.
Цим Законом та укладеними відповідно до нього договорами урегульована система фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю, тобто дії суб`єктів цієї системи (довірителів, управителів, забудовників та інш.) при організації будівництва житла, фінансуванні цього будівництва та здійсненні операцій з нерухомістю (стаття третя Закону № 978- IV).
З метою отримання довірителями у власність житла фінансова установа як управитель створює фонд фінансування будівництва (ФФБ), управління яким здійснює відповідно до затверджених Правил фонду та договору управління майном (статті п`ята, шоста, сьома, дев`ята Закону № 978- IV).
Правила ФФБ визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об`єктів інвестування, порядок та умови закріплення об`єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов`язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об`єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ (частина друга статті 12 Закону № 978- IV). Правила ФФБ є публічною пропозицією для вступу до фонду особи, яка бажає стати довірителем цього фонду, на підставі визнання цих правил. 
Правління АКБ «Аркада» такі Правила Фонду фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Укржитлоінвест» затвердило 13 липня 2007 року рішенням № 33 , а 06 червня 2008 року  ОСОБА_1 , визнаючи ці Правила, уклав з Управителем договір №58624 про участь у ФФБ і став Довірителем цього фонду. 
Також рішенням Правління АКБ «Аркада» від 19 січня 2010 року затверджені Правила фонду фінансування будівництва виду А «Чисті сосни» за програмою ТОВ «УІБК «Укржитлоінест», а 16 лютого 2010 року ОСОБА_1 , визнаючи ці правила, уклав з Управителем договір №61076 про участь у ФФБ і став Довірителем цього фонду.
Укладені на підставі статті 14 Закону № 978-IV ОСОБА_1 та АТ КБ «Аркада» договори про участь у ФФБ містять, зокрема, дані про предмет договору, відомості про закріплений за довірителем об`єкт інвестування із зазначенням його технічних характеристик, про права, обов`язки та відповідальність сторін.
Стаття 19 Закону № 978-IV, передбачає, що після введення об`єкта будівництва в експлуатацію забудовник письмово повідомляє про це управителя та надає дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування. Управитель ФФБ надає забудовнику перелік довірителів, які мають право отримати у власність закріплені за ними об`єкти інвестування, відповідно до отриманих довірителями від управителя майнових прав на ці об`єкти інвестування, і повідомляє кожного довірителя про введення об`єкта будівництва в експлуатацію, а на письмову вимогу довірителя надає йому копію відповідного акта. На підставі даних щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування довіритель за поточною ціною вимірної одиниці об`єкта інвестування здійснює остаточні розрахунки з управителем ФФБ та отримує в управителя ФФБ в обмін на свідоцтво про участь у ФФБ довідку за встановленою формою. Ця довідка є документом, що підтверджує право довірителя на набуття у власність закріпленого за ним об`єкта інвестування.
При цьому у довідці про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування обов`язково зазначається, зокрема, вид (квартири, нежитлового приміщення, тощо), номер об`єкта інвестування та його характеристики (поверх, кількість кімнат, загальна площа, тощо).
Для проведення державної реєстрації права власності на закріплений об`єкт інвестування забудовник та довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування.
Отже, Законом № 978-IV та Правилами передбачено, що остаточний розрахунок між учасниками будівництва здійснюється після введення об`єкта будівництва в експлуатацію за фактичними даними згідно із обмірами БТІ та актом прийняття - передачі об`єкта інвестування.
Таким чином, передбачивши певний порядок приймання Управителем об`єкту інвестування від Забудовника і передачі цього об`єкту у власність Довірителю, стаття 19 Закону № 978-IV та Правил визначили Управителя як особу, відповідальну за проведення остаточних розрахунків із довірителем та встановили, що головною підставою для цих взаєморозрахунків є саме фактична площа площа об`єкта інвестування за обмірами БТІ.
З огляду на це, важливою обставиною для проведення взаєморозрахунків між Довірителем і Управителем є відповідність результатів обмірів БТІ площі об`єкта інвестування реальним, дійсним показникам.
Сторони договору не могли дійти згоди, щодо фактичної площі об`єктів інвестування, оскільки Довіритель не погоджувався з тим розміром, який визначив БТІ і який Забудовник подав до Управителя.
Це стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду за захистом права на отримання Довідки, в якій буде зазначена фактична площа об`єктів інвестування.
Як вже зазначалось вище, рішенням Обухівського районного суду  від 09 вересня 2020 року у справі № 757/61477/18-ц позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, Банк був зобов`язаний судом видати Довідки на об`єкти інвестування у тих розмірах, які зазначав Довіритель і які відрізнялись від тих, які надавав Забудовник по замірами БТІ.
Оскільки рішенням суду у справі № 757/61477/18-ц були встановлені обставини щодо фактичної площі об`єктів інвестувння після здачі будинку в експлуатацію, це рішення суду є преюдиційним для даної справи, отже при розгляді данного позову суд не може перевіряти правомірність дій сторін Договорів. З врахуванням наведенного, колегія суддів вважає встановленим, що загальна плоша квартири АДРЕСА_8 , 1 кв.м., а квартири АДРЕСА_4 - 42 кв.м.
На виконання рішення суду, АТ КБ «Аркада» 10 грудня 2020 року видало ОСОБА_1 довідку № 56625 про право Довірителя на набутя у власність об`єкта інвестування на об`єкт інвестування № 277 загальною площею 46.1 кв.м, та довідку № 56624 на об`єкт інвестування № 18 площею 42 кв.м. (а.с.76,77 т.1)
Статтею 19 Закону № 978-IV також передбачено, що отриману від управителя ФФБ довідку про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування довіритель надає забудовнику для подальшого оформлення права власності на закріплений за ним об`єкт інвестування. 
Для оформлення правовстановлюючих документів забудовник та довіритель підписують складений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування, в якому зазначаються:
перелік робіт, які забудовник провів на об`єкті інвестування;
перелік обладнання, яке було встановлено на об`єкті інвестування для наступної його передачі довірителеві;
стислий перелік робіт, які забудовник провів на об`єкті будівництва та прибудинковій території;
перелік обладнання, яке було встановлено на об`єкті будівництва для наступної його передачі експлуатуючим організаціям чи об`єднанню співвласників житлового будинку.
Забудовник передає Довірителеві паспорти, сертифікати, гарантійні документи на обладнання, встановлене на об`єкті інвестування, яке переходить у власність довірителя.
Довіритель має право у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання акта прийняття-передачі об`єкта інвестування або підписати підготовлений забудовником акт прийняття-передачі об`єкта інвестування із зазначенням інформації про відсутність претензій довірителя до забудовника щодо об`єкта інвестування, або подати у письмовій формі свої обґрунтовані зауваження щодо невиконання забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва і об`єкту інвестування та щодо виявлених будівельних недоліків.
У разі наявності у Довірителя зауважень щодо невиконання Забудовником своїх зобов`язань по об`єкту будівництва та об`єкту інвестування Забудовник зобов`язаний забезпечити безоплатне усунення недоліків у п`ятнадцятиденний строк з дня подання зауважень або забезпечити безоплатне повторне виконання неналежно виконаної роботи чи виготовлення непоставленої чи пошкодженої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості.
Перебіг строків виконання зобов`язань Довірителя зупиняється на час усунення недоліків, що виникли з вини Забудовника на об`єкті будівництва та/або об`єкті інвестування.
Оформлення права власності на житло здійснюється Забудовником своїми силами та за свій рахунок. Органи місцевого самоврядування оформлюють право власності Довірителя на об`єкт інвестування на підставі довідки про право Довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування, при цьому органи місцевого самоврядування не мають права вимагати будь-яких інших документів щодо участі Довірителя у ФФБ.
Разом із тим, відповідно до п .7.1.1 Правил Фонду фінансування будівництва виду А за програмою ТОВ «Укржитлоінвест», виконувати які Довіритель зобов`язаний на підставі п.п 1) п.2.2.1 Договору № 58624, деталізована процедура оформлення права власності на об`єкт інвестування, а саме зазначено, що після здійснення Довірителем остаточних розрахунків за даними БТІ на умовах Договору про участь у ФФБ, оформлення в приміщенні Банку Довіреності на замовлення та отримання документів про право власності на об`єкт інвестування у відповідних службах міста та  отримання від Банка Довідки, Довіритель в обмін на Довідку, отримує у Забудовника оглядовий ордер на об`єкт інвестування та протягом 10днів має підписати Акт прийому-передачі об`єкта інвестування для подальшого оформлення правовстановлюючих документів.
Забудовник на підставі переліку Довірителів, наданого Банком, Актів прийому-передачі об`єктів інвестування, підписаних Забудовником та Довірителями, Довідок отриманих від Довірителів замовляє відповідним службам міста оформлення Свідоцтв про право власності.
Як вбачається із матеріалів справи, остаточних розрахунків за даними БТІ між Довірителем та Управителем здійснено не було, довіреність в Банку для оформлення Забудовником права власності на квартиру ОСОБА_1 не підписував, однак на виконання рішення Обухівського районного суду від 09 вересня 2020 року отримав від Управителя Довідку. Тобто процедура, передбачена Законом, Правилами Фонду сторонами Договору про участь у фінансуванні ФФБ не була дотримана.
16 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій надав відповідачу копії Довідок, технічних паспортів на квартири, договорів про уступку майнових прав на об`єкти інвестування. В заяві зазначив, що він не може оформити в Банку довіреність для оформлення Забудовником права власності на квартири, оскільки банк перебуває в стадії ліквідації, а тому пропонував Забудовнику, надати до  державної адміністрації м. Українка Свідоцтво про готовність будинку АДРЕСА_9 до експлуатації і декларацію готовності будинку АДРЕСА_10 до експлуатації, сплатити послуги за реєстрацію права власності, після чого повідомити Довірителя і він надасть оригінали цих документів в органи реєстрації і особисто отримає реєстраційні документи на квартиру.
Відповідач 17 лютого 2021 року надав позивачу відповідь на його заяву від 16 грудня 2020 року в якій роз`яснив, що Довіритель має звернутись до Банку для отримання різниці фактичної та проектної площі об`єкту інвестування № 277, по об`єкту інвестування № 18 різниця не сплачується, після чого запросили Довірителя для підписання актів прийому-передачі квартири.
01 березня 2021 року Забудовник надіслав на електронну адресу Довірителя проект акту прийняття-передачі квартири.
11 березня 2021 року Довіритель надіслав на адресу Забудовника заяву і два акти приймання-передачі квартир, які були складені ним і в яких були зазначені його зауваження щодо якості виконаних робіт. Із заяви, та доданих до заяви документів вбачається, що Довіритель зазначає, що ці недоліки існували з 2009 року. Також в заяві просив вказати дату для огляду квартири разом із представником Забудовника . Строк для усунення недоліків Довіритель почав обраховувати з 05 березня 2021 року. (а.с. 70 т.1)
В заявах від 17 березня та 26 березня 2021 року Довіритель просив  забудовника повернути кошти у розмірі 1513,44 грн., які він сплатив за виготовлення двох технічних паспортів на об`єкти інвестування. (а.с. 92 т.1), виплатити йому різницю вартості між проектною та фактичною площею квартири АДРЕСА_3 - 18050 грн., квартири АДРЕСА_4 - 3800 грн., вартість будівельних робіт по усуненню будівельних недоліків по квартири АДРЕСА_3 - 33287,2 грн., по квартирі АДРЕСА_4 - 19577,8 грн., а також вартість титанових імплантів, які були встановлені Довірителю 15500 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а всього 91278 грн. (т.1, а.с. 93)
Таким чином, Довіритель і Забудовник не завершили всі етапи процедури оформлення права власності на квартири, які передбачені Законом, Договорами та Правилами. Оригінал довідки та технічні паспорти Довіритель Забудовнику не надав, в офіс для вирішення спірних питань і підписання акту приймання передачі не з`явився, висунувши до Забудовника вимоги про відшкодування шкоди. 
Колегія суддів погоджується із доводами відповідача щодо того, що обов`язок забудовника оформити право власності може виникнути лише після надання Довірителем Довідки, після підписання акту приймання-передачі і на підставі Довіреності, яку позивач йому не надав. Посилання позивача на те, що він не може отримати таку довіреність у Банку, а отже і не може її надати Забудовнику, не дають йому підстав для зміни порядку оформлення права власності. Довіреність посвідчується будь-яким нотаріусом і може бути оформлена позивачем і надана Забудовнику.
Посилання позивача на те, щоп. 7.1.1 Правил ФФБ від 13 липня 2007 року, яким був встановлений певний порядок оформлення за інвестором права власності на квартиру і передбачалось,що Довіритель в обмін на Довідку отримує у Забудовника оглядовий ордер на об`єкт інвестування та протягом 10 днів має підписати Акт прийому-передачі для подальшого оформлення правовстановлюючих документів. Забудовник на підставі переліку довірителів, наданих банкомАкту прийому-передачі об`єкта інвестування, підписаних забудовником та Довірителем, Довідок, отриманих від Довірителя замовляє відповідним службам міста оформлення Свідоцтва про право власності, були змінені рішенням правління  АКБ «Аркада» № 32 від 10 липня 2009 року і в цьому пункті не міститься умови про обмін Довідки, отримання оглядового ордеру та про строк підписання акту прийому-передачі судом не сприймаються. 
Позивач, посилаючись на те, що новою редакцією Правил ФФБ було змінено порядок оформлення права власності на квартиру, не зазначає про те, що крім п.7.1.1. змінився також п.5.6. і саме у новій редакції цього пункту містить п.п.5.6.4, яким передбачено, що отриману від банку Довідку про право Довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування Довіритель надає Забудовнику для подальшого оформлення права власності Довірителя на закріплений за ним об`єкт інвестування.  
Пункт же 7.2. Правил, встановлює, що на вимогу забудовника, відповідно до умов Договору про участь у ФФБ, Довіритель за власний рахунок оформляє нотаріально посвідчену Довіреність на замовлення та отримання документів про право власності на квартиру у відповідних службах міста. В разі відмови Довірителя виконати цю вимогу Забудовника, документи про право власності Довіритель замовляє і отримує у відповідних службах міста власними силами та за власний рахунок.
Тобто новою редакцією Правил ФФБ також передбачено ті ж самі обов`язки Довірителя і Забудовника. Крім того, передбачено обов`язок Довірителя за власний рахунок оформляти довіреність на Забудовника. 
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача передати квартири позивачу і оформити право власності .
Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позивач зазначав, що діями відповідача щодо неправильно визначеної площі квартири, невчасним усуненням будівельних недоліків йому була завдана майнова шкода, яка полягала в такому: в 2010 році позивач в ДНДтПВІ НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ замовив обмір квартири АДРЕСА_3 за що заплатив 509 грн., 52 865 грн. вартість усунення будівельних недоліків в квартирі, 21850 грн. за зменшену площу двох квартири на 1,15 м, 312000 грн. упущеної вигоди, оскільки позивач не здавав квартири в оренду, 1513,4 грн. виготовлення техпаспорту, 650000 грн. моральної шкоди .
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в частині відмови у задоволенні наведених позовних вимог виходячи з такого.
Відповідно до статті 1166 ЦК  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статей 1166, 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є завдана шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Тобто має бути доведений сам факт завдання шкоди, неправомірні дії особи, яка її завдала, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача і заподіяною шкодою.
Вимоги позивача про стягнення з відповідача 21850 грн. за зменшену площу двох квартир на 1,15 м не є шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК, оскільки вони випливають із Договору про участь у Фонді фінансування будівництва. Разом із тим ці вимоги не підлягають до задоволення, оскільки ці питання врегульовані п. 9.5. Договору № 58624 від 06 червня 2008 року відповідно до якого саме Банк повертає Довірителю кошти з ФФБ в обсязі, що відповідає вартості відповідної кількості вимірних одиниць об`єкта інвестування, на яку зменшилась загальна площа об`єкта інвестування. Як встановлено судом  Банк надав Довірителю Довідку про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування, отже Банк зобов`язаний був провести із Довірителем усі розрахунки з врахуванням  площі квартири, які зазначені у цій довідці.
Щодо стягнення з відповідача вартості послуг на обміри квартир, які оплатив позивач для доведення неправильності встановлених БТІ площ квартир, то ці кошти також не підлягають стягненню з відповідача.
Як встановлено судом, відповідач дотримався своїх обов`язків і процедури надання документів до Банку, які були передбачені Правилами ФФБ виду А і надав технічні паспорти на квартири, які були виготовлені БТІ. Обміри квартири проводить не відповідач і він не має відповідати за те, як ці обміри провів спеціально уповноважений орган. Крім того, відповідач тричі замовляв обміри у БТІ на вимогу позивача. Тому відповідач не має нести майнову відповідальність за те, що ці обміри БТІ були проведені неякісно і оплачувати понесені позивачем витрати на доведення цих обставин. Між  позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини. Позивач вступав у договірні відносини з Управителем, отже саме до нього має пред`являти претензії щодо неналежного управління переданим позивачем майном (грошовими коштами).
Щодо позовних вимог про стягнення коштів на ремонт квартири, то вони також не підлягають до задоволення, оскільки для задоволення такої позовної вимоги позивач має бути власником цих квартир. Крім того, позивач зобов`язаний не тільки довести суду наявність певних недоліків в облаштуванні квартир, але і надати суду докази вартості робіт по усуненню таких недоліків. Разом із тим, позивач на свій розсуд визначив як недоліки в облаштуванні квартири, так і вартість цих робіт, посилаючись на те, що він є інженером-будівельником з багаторічним стажем.
Колегія суддів також погоджується із судом першої інстанції в тому, що відповідач не порушив прав позивача, отже не підлягають до задоволення і позовні вимоги про стягнення з відповідача упущеної вигоди, яка, як зазначив позивач, полягала в тому, що він не отримав вчасно квартиру, не здавав її в оренду, отже  не отримав доходів, на які розраховував.
У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Позивач, посилаючись на те, що він зазнав душевних страждань та переживань внаслідок несвоєчасної передачі йому квартир та необхідності звернення до суду за захистом своїх порушених прав, всупереч вимогам процесуального закону не довів обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги, зокрема, те, що йому було завдано моральну шкоду, не обґрунтував її розмір й причинний зв`язок між шкодою й діями відповідача.  
З урахуванням наведеного, відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача у частині відшкодування моральної шкоди, так як позивач не довів наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у постановах: від 30 січня 2019 року у справі № 199/1478/17 (провадження № 61-4779св18); від 03 лютого 2020 року у справі № 757/66977/17-ц (провадження № 61-15913св20); від 08 вересня 2021 року у справі № 638/164/18 (провадження № 61-446св21); від 01 грудня 2021 року у справі № 638/3758/20 (провадження № 61-12540св21) та інших.
Наявність рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 не може бути єдиною й безумовною підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди.
Позивач належних та допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача в частині розглянутих Обухівським районним судом у справі №757/61477/18-ц обставин суду не надав. Крім того, позивачем не зазначено у чому саме полягає моральна шкода, а також не обґрунтовано її розмір, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. 
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 215/4932/20, від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19.
В даній же справі судом не встановлено винних дій відповідача, якими позивачу було заподіяно моральну шкоду.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Схожий по суті висновок зроблений в пункті 8.26. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), в якій вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах».
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач уклавши з АКБ «Аркада» два договори про участь у Фонді фінансуваня будівництва, мав не тільки права, а і обов`язки. Договором передбачений певний алгорітм дій його учасників в ході будівництва будинку, введення його в експлуатацію, розрахунків між сторонами, передачі квартири у власність Довірителя. 
Так Договором та Правилами не передбачено право Довірителя до здачі будинку в експлуатацію здійснювати огляд квартири, висувати претензії щодо якості будівництва квартири, вимагати від сторін договору вчинення дій, які вони не мали вчиняти. Так позивач, без погодження з Управителем і Забудовником, за погодженням із будівельниками безпосередньо на будмайданчику, мав доступ до квартири і почав висувати свої претензії щодо якості будівельних робіт ще до того, як сторони виконали всі процедури розрахунків, отримання довідки, отримання оглядового ордеру, безпосереднього огляду квартири, складання акту прийняття-передачі саме в якому Довіритель і мав право висловити свої зауваження.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що Законом прописана процедура передачі довірителю у власність квартири. В цій процедурі задіяні як учасники договору про участь у ФФБ, так і інші установи, як-то органи, що здійснюють реєстрацію права власності оскільки статтею 19 Закону дані щодо фактичної загальної площі об`єктів інвестування, отримуються від органів, що здійснюють реєстрацію права власності на нерухоме майно, а таким органом на час існування спірних правовідносин були територіальні комунальні підприємства БТІ, виключно до компетенції яких належало як проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомості, так і державної реєстрації права власності на них, ці дані мали надаватись саме БТІ. Забудовник не наділений повноваженнями втручатися у роботу цього органу з метою надавання йому вказівок, яким чином треба проводити технічну інвентаризацію об`єктів нерухомості.
Відмовившись від дотримання процедури, встановленої договором, позивач відмовлявся від оформлення права власності на квартиру, почав звертатись зі скаргами до БТІ, Київської обласної державної адміністрації з позовами до суду, примушуючи Управителя, Забудовника всупереч договору вчинити дії, які не відповідали процедурі, визначеної у договорі. Таким чином, позивач міг отримати право власності на квартири ще у 2009 та 2011 роках і користуватись цими квартирами.  Питання різниці у площі квартири АДРЕСА_3 на 0,95 кв.м. та квартири АДРЕСА_4 на 0,2 кв.м. з проектною позивач міг вирішити після отримання квартири у власність обравши ефективний спосіб захисту порушенного права шляхом замовлення нової технічної документації на квартиру, пред`явлення позову про визнання права власності на квартиру з певними технічними характеристиками або про відшкодування шкоди. Разом із тим, позивач обрав неефективний спосіб захисту своїх прав шляхом відмови від отримання Довідки, що суперечило договору і зупиняло всю процедуру оформлення за ним право власності на квартири. Навіть після отримання Довідки із технічними характеристиками квартири, які позивач вважав правильними, позивач не передає цю Довідку відповідачу. Доводи позивача про те, що він не  зобов`язаний передавати оригінал довідки відповідачу, а достатньо надання лише її копії є помилковими, оскільки вказана довідка є основним документом, який виданий Управителем і підтверджує оплату позивачем вартості квартир із певними характеристиками і лише після її надання Забудовнику може розпочатись процедура оформлення права власності на квартиру. Та обставина, що в договорі не йдеться про те, що Забудовнику надається саме оригінал  довідки, а не  копія, не свідчить про те, що може  бути надана  її копія, оскільки надання саме оригіналу довідки є логічним і зрозумілим.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, яке постановлено з дотриманням норм процесуального права, з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 138 ЦПК України передбачено, щовитрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати
Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з положенням ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача судові витрати до яких відносить: витрати на прибуття до суду, очікування судового засідання, кошти за направлення листів відповідачу та за тонер картриджу, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з тим, судом першої інстанції було відмовлено у задоволено позовних вимог. Судом апеляційної інстанції не ухвалювалось нове рішення, а тому правові підстави для розподілу судових витрат відсутні, так як позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В : 
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року у даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.
Повне судове рішення складено07 березня 2023 року.

Суддя-доповідач
 
Судді: