ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 р. 	Справа № 440/15072/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Курило Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 22.07.22  по справі № 440/15072/21
за позовом              Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до              Управління Держпраці у Полтавській області                      
про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області (далі - відповідач) у якому просила суд:
- скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 60 000 грн за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №8ДФС-ФС від 07.10.2021 щодо ФОП ОСОБА_1 .
У обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 посилалася на те, що спірна постанова, прийнята на підставі акту фактичної перевірки від 16.09.2021 №000828, проведеної Головним управлінням ДПС у Полтавській області,  є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки інспектором управління Держпраці у Полтавській області не було взято до уваги, що ФОП ОСОБА_1 не має штатних працівників, з 12.09.2021 вона захворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19, магазин фактично не працював, нагляд за приміщенням здійснювала стажер ОСОБА_2 , яка, не отримавши дозволу ФОП ОСОБА_3 , перевищила свої повноваження, не маючи жодного відношення до роботи магазину, продала мінеральну воду, рибні консерви та інші товари на загальну суму близько 300 грн. Зазначає, що Акт перевірки вона підписала без зауважень, будучи хворою, а тому не розуміла свої дії.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .
Позивачка, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини справи, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2021 року у справі № 440/15072/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на те, що під час проведення фактичної перевірки не було з`ясовано документально підтверджених обставин в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, не з`ясовані питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника та необгрунтовано прийшов до висновку щодо наявності факту незареєстрованих трудових відносин між позивачкою та ОСОБА_2 , зазначає, що такі відносини не є підтвердженими. Вказує, що накладення штрафу без проведення інспекційної перевірки є протиправним.
Відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги.
На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 20.08.2019, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 258100000000830, основний вид діяльності – прісноводне рибництво (аквакультура) (код КВЕД 03.22), окрім цього, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), перебуває на обліку як платник єдиного внеску в ГУ ДПС у Полтавській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
16.09.2021 року, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області №2128-п від 15.09.2021 року (а.с. 6), з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій, ГУ ДПС у Полтавській області, у присутності ФОП ОСОБА_1 , проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_4 за місцем фактичного провадження діяльності: магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт фактичної перевірки від 16.09.2021 року, який було зареєстровано в органі ДПС під реєстраційним номером 7184/16/31/РРО/30009/6725 (а.с. 43-44).
За результатами фактичної перевірки, зокрема, встановлено факт допущення ФОП ОСОБА_1 до роботи продавця ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин.
До Управління Держпраці у Полтавській області надійшов лист ГУ ДПС у Полтавській області від 20.09.2021 №32405/6/16-31-07-05-18, яким направлено д завірені копії акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , копії пояснень ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 .
Листом від 24.09.2021 №05-06/7285, який вручений позивачці 29.09.2021 року, Управління Держпраці у Полтавській області повідомило  про те, що 21.09.2021 отримано та опрацьовано акт фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/30009/6725, у ході проведення якої встановлено використання праці гр. ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, тому відповідно до пункту Порядку №509 наявні підстави для розгляду справи про накладання штрафу згідно зі статтею 265 КЗпП України (а.с. 47).
07.10.2021 року заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Великою Н.М., за наслідками розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/30009/6725, прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.10.2021 року №8ДФС-ФС за фактом порушення позивачкою ст.ст. 21, 24 КЗпП України, якою вирішено накласти на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 60 000 грн (а.с. 49-50).
Постанова мотивована тим, що головними державними ревізорами-інспекторами Гончаром О.В. та Качанут О.О. було здійснено 16.09.2021 року перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »). Відповідно до п. 1.7 акту (довідки) фактичної перевірки Головного управління ДПС у Полтавській області від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/ НОМЕР_1 , перевірка розпочата 16.09.2021 року о 10 год. 31 хв, в присутності продавця ОСОБА_2 , особи, що проводила розрахунки. Станом на 16.09.2021 року встановлено факт допуску до роботи продавця (особи, що проводила розрахунки) ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно зі змістом пояснень ОСОБА_2 , вона стажується на посаду продавця з 02.09.2021 року в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 у ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нею реалізовано: «дві пляшки горілки ємністю 0,5 л, одну пляшку пива «Чернігівське» світле ємністю 1,15 л, одну пачку сигарет «Pull» синій, воду мінеральну «Ранкова роса» ємністю 2 л, хліб гречаний 1 шт, стакани одноразові 6 шт та одну банку консерви «Кілька». У поясненнях від 16.09.2021 року ФОП ОСОБА_1 факт перебування на робочому місці ОСОБА_2 не заперечувала. Отже, ОСОБА_2 була допущена ФОП ОСОБА_1 до роботи продавця без оформлення трудових відносин, про що зазначено в п.2.2.20 та п.3.1 р. 3 «Висновок перевірки» Акту.
Постанова про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.10.2021 року №8ДФС-ФС надіслана позивачці та отримана  нею 13.10.2021 року, про що свідчить зворотнє рекомендоване поштове повідомлення (а.с. 51).
Позивачка, вважаючи постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №8ДФС-ФС від 07.10.2021 року протиправною, звернулась з цим позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Управління Держпраці у Полтавській області, приймаючи спірну постанову, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України)   трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні трудового договору з фізичною особою.
Частиною 3 статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.
Частиною 4 статті 265 КЗпП України визначено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі-Порядок №509).
Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.
При цьому, пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи (до яких належать, зокрема, податкові органи) мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).
Пунктами 3 та 4 Порядку №509 передбачено, що справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка. До затвердження Мінекономіки зазначеної у цьому пункті форми постанови про накладення штрафу застосовується форма постанови про накладення штрафу, затверджена Мінсоцполітики.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що Управління Держпраці має право накладати штрафи за порушення законодавства про працю на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю. При цьому положення частини 8 статті 265 КЗпП України не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, а проведення інспекційного відвідування відповідачем, відповідно до частини 4 статті 265 КЗпП України та Порядку №509, не є обов`язковим.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №260/586/20.
З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2021, заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Великою Н.М., за наслідками розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/3000916725, прийнято постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 07.10.2021 №8ДФС-ФС за фактом порушення позивачкою ст. 21, 24 КЗпП України, якою  накладено на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 60 000 грн (а.с. 49-50). 
Отже, підставою для накладення на позивачку штрафу за порушення законодавства про працю слугував акт фактичної перевірки ГУ ДПС у Полтавській області від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано факт порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме: ст.ст. 21, 24  КЗпП України -  допущення працівника ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства, без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінету Міністрів України.
Зважаючи на те, що проведення інспекційного відвідування відповідачем, відповідно до частини 4 статті 265 КЗпП та Порядку №509, не є обов`язковим, беручи до уваги, що акт перевірки органу ДПС, яким зафіксовано факт порушення роботодавцем законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу, тому суд дійшов висновку, що Управління Держпраці у Полтавській області мало право прийняти постанову про накладення штрафу лише на підставі матеріалів акту фактичної перевірки від 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/ НОМЕР_1 , без проведення інспекційного відвідування.
Отже, посилання позивачки про те, що Управлінням Держпраці у Полтавській області факти, викладені у акті фактичної перевірки 17.09.2021 №7184/16/31/РРО/ НОМЕР_1 , не перевірялися та інспекційне відвідування не проводилося, є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ФОП ОСОБА_1 фактично допущено ОСОБА_2 до виконання трудових обов`язків без оформлення трудових відносин відповідно до діючого законодавства, без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є підставою для відповідальності ФОП ОСОБА_1 як роботодавця відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.
У силу ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. При розгляді справи встановлено, що при прийнятті постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №1ДФС-ФС від 12.03.2021 р відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України з врахуванням всіх обставин справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з приписами норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Ураховуючи те, що за наслідками апеляційного перегляду цієї справи рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, тому відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.    
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 по справі № 440/15072/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий суддя 		Л.В. Курило 	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Мельнікова