ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 лютого 2023 р.	м.Одеса	Справа № 420/12689/22	
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвас" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвас" до Головного управління ДПС в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень, - 
ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2021 р. № 28726/15-32-09-07/23856703, яким контролюючим органом застосовано до ТОВ «Алвас» штрафні (фінансові) санкції за порушення п.п 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України у розмірі 60  000 грн. (20  000 грн. х 3 шт.) за «не обладнання (відсутність) витратомірів-лічильників на акцизному складі»;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.11.2021 р. № 28727/15-32-09-07/23856703, яким контролюючим органом застосовано до ТОВ «Алвас» штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (відповідно) у розмірі 2318,52 грн. (1159х200%) «за порушення ведення обліку товарних запасів»;
- відшкодувати понесені ТОВ «Алвас» судові витрати за подання адміністративного позову за рахунок відповідача. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було проведено фактичну перевірку підприємства, складено акт, на підставі якого прийнято спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає, що відомості, отримані ГУ ДПС в Одеській області за змістом акту (довідки) фактичної перевірки від 20.10.2021р. за вих. №22808/15-32-09-07 не у спосіб, передбачений п/п 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України на підставі протиправного та дискримінаційного наказу ГУ ДПС в Одеській області наказу від 06.10.2021р. №7282-п “Про проведення фактичної перевірки ТОВ “Алвас не мають будь-яких правових наслідків, доказового значення та не можуть бути використані контролюючим органом в якості підстав застосування певних фінансових (штрафних) санкцій до платника податків, у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 26.11.2021р. №28726/15-32-09-07/23856703, №28727/15-32-09-07/23856703, якими контролюючим органом застосовано до ТОВ “Алвас” штрафні (фінансові) санкції на суму загальному розмірі 62 318,52 грн. підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити; прийняти постанову, якою рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по даній справі, яким адміністративний позов задовольнити повністю; відшкодувати понесені ТОВ «Алвас» судові витрати по даній справі за рахунок відповідача. В апеляційній скарзі апелянт посилається на постанову Верховного Суду від 11.06.2019 р. у справі № 1440/2045/18, в якій зазначено, що з аналізу спірного наказу неможливо встановити, що саме необхідно перевірити в межах цієї фактичної перевірки та що слугувало підставою для призначення такої перевірки, а тому податковий орган не довів суду наявність правових підстав для винесення оскаржуваного наказу. Доводами апеляційної скарги зазначено, що використані Одеським окружним адміністративним судом за змістом рішення від 17.11.2022 р. по адміністративній справі №420/12689/22 посилання на “ правові позиції, відображені у постанові Верховного Суду від 12 серпня 2021 року у справі №140/14625/20" не є висновками Верховною Суду, а лише наведеною ним правовою позицією судів попередніх інстанцій, судові рішення яких були скасовані Верховним Судом в межах провадження у справі № 140/14625/20. Також, апелянт вказує, що відсутні правові висновки щодо застосування саме норми п/п 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України і за змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за змістом постанови від 22.04.2021р. по справі № 805/3809/ 16-а (адміністративне провадження № К/9901/35814/18), посилання на яку було використано Одеським окружним адміністративним судом за змістом рішення віл 17.11.202 2р. по адміністративній справі №420/12689/22. Доводи Одеського окружного адміністративного суду за змістом рішення від 17.11.2022р. про те, що позивач, як платник податків, який вважав порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, не був позбавлений права захисту прав шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи є помилковими і такими, що не відповідають висновкам Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду за змістом постанови від 21.02.2020 р. в адміністративному провадженні № К/9901/25669/19 по справі № 826/17123/18.  Висновок Одеського окружного адміністративного суду за змістом рішення про те, шо позивачем не надано жодних доказів на спростування встановлених під час перевірки порушень, а посилання товариства на те, що контролюючим органом не було заміряне температуру та щільність дизельного палива ґрунтуються на припущеннях та не підтверджено відповідними доказами є декларативним та таким, шо суперечить нормі Закону.
У відзиві  на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача. Вказує, що дана позиція контролюючого органу підтверджується практикою КАС у складі ВС по справі №815/1978/18 від 10 квітня 2020 року. З урахуванням положень даної статті, на думку представника відповідача, контролюючим органом було дотримано положення пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України. Підставою для прийняття даного наказу слугувавало здійснення контрольно- перевірочних заходів роздрібної торгівлі пальним відносно субєкта господарської діяльності ТОВ «Алвас» (код ЄДРПОУ 23856703), що вказано у п. 5 протоколу від 11.08.2021 р. № 29 Головного управління ДПС в Одеській області. Фахівцями управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області з метою підтвердження достовірності фактичних обємів заявлених резервуарів/ємкостей було проведено аналіз господарської діяльності ТОВ «Алвас» (код ЄДРПОУ 23856703), який зазначений в Доповідній записці управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС в Одеській області від 30.09.2021 року №1041/15-32-09-07, яка надається разом із відзивом. Таким чином, на думку представника відповідача, чітко зазначено підставу, що потребує перевірки, та вказує на можливе порушення норм податкового права платником. Також, представник відповідача посилається на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.03.2021 року у справі № 420/1171/17, відповідно до якого окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота постань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.  Відповідно до інформації викладеної в Доповідній записці, з метою підтвердження достовірності фактичних об`ємів заявлених резервуарів/ємкостей ТОВ «Алвас» (код СДРПОУ 23856703), представник відповідача зазначає, що це в свою чергу є достатньою підставою для призначення та проведення фактичної перевірки, а тому відсутні порушення, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків за результатами такої перевірки. Вказує, що позиція контролюючого органу щодо законності наказу від 06.10.2021 року № 7282-п «Про проведення фактичних перевірок ТОВ «АЛВАС» (КОД СДРПОУ 23856703) підтверджується судовою практикою по справі №820/4766/17 від 20 березня 2018 року. Представник відповідача вказує, що суд першої інстанції вірно зазначав що позивач, як платник податків, який вважав порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, зокрема фактичної, не був позбавлений права захисту прав шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Рішення суду по справі № 420/6406/20, наведене позивачем, не стосується предмету даного спору, не є практикою Верховного суду, що обов`язкова для врахування при винесені судом судових рішень та не має в даному випадку відношення до судової справи № 420/12689/22, окрім того, частиною 7 статті 78 КАС України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. При цьому, у спірних правовідносинах, правова оцінка яким надавалася судом при розгляді справи №420/6406/20, перевірку призначено Головним управлінням ДПС в Одеській області в ТОВ «Алвас» тільки на підставі п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України. ГУ ДПС в Одеській області проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТОВ «Алвас», що розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Железнякова, 184-а (код ЄДРПОУ 23856703), податкова адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Калініна, буд. 33, кв. (офіс) 2, за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 20.10.2021 р. №22808/15-32-09-07/23856703. Представник ТОВ «Алвас» відмовився від підписання акту перевірки, про що складено акт відмови від ознайомлення та підписання акту перевірки від 20.10.2021 №3142/15-32-09- 07. За результатами розгляду акту перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.11.2021: № 28725/15-32-09-07/23856703, згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 13 000 грн.(1 000 грн. х 13 шт.), за не своєчасне подання /не подання контролюючому органу даних про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального; № 28726/15-32-09-07/23856703, згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 60 000 грн. (20 000 грн. х 3 шт.), за не обладнання (відсутність) витратомірів- лічильників на акцизному складі; №28727/15-32-09-07/23856703, згідно з яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 318,52 грн. (1159 х 200%), за порушення ведення обліку товарних запасів.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління ДПС в Одеській     області     №7282-п     від     06.10.2021р.   «Про     проведення     фактичних   перевірок ТОВ «АЛВАС»,   на   підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1.1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20,   п.п. 80.2.5 п.80.2 Податкового     кодексу   України призначено   фактичні   перевірки ТОВ «АЛВАС», в   тому   числі   господарської   одиниці   м. Ізмаїл,   вул. Железнякова 184-а, з   11.10.2021р., тривалістю 10 діб, перевіряємий     період   з   24.05.2019р. – по дату   закінчення   фактичної   перевірки, з   метою здійснення     контролю   дотримання     вимог   діючого     законодавства у   сфері       обігу     підакцизних   товарів, ведення   обліку     товарних   запасів   на   складах   та/або     за   місцем     їх     реалізації,   наявності   ліцензій, свідоцтв (а.с. 20).
У період     з   12.10.2021р.   по   20.10.2021р.   ГУ ДПС в Одеській області, на підставі наказу від 06.10.2021р. №7282-п «Про проведення фактичних перевірок ТОВ«АЛВАС»,(КОД ЄДРПОУ 23856703), проведено фактичну перевірку ТОВ «Алвас», адреса господарських одиниць: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Железнякова, буд. 184-а,   за   результатами     якої   складено   акт   від   20.10.2021р.   №22808/15-32-09-07/23856703.
У ході перевірки встановлено, що відповідно до підпункту 230.1.3, пункту 230.1, статті 230 Податкового кодексу України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° Є. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Враховуючи вищевикладене, у порушення підпункту 230.1.3, пункту 230.1, статті 230 ПКУ, пункту 21 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ та п.5, п.6, п.7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів - лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017р. № 891 (із змінами та доповненнями), TOB«АЛВАС» несвоєчасно передані до реєстру дані, передбачені ПКУ та даним Порядком (щоденні дані обігу пального), з витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу (уніфікований номер - 10077972), а саме за : 01.04.2020р. фактично подано 03.04.2020р. (термін подання 02.04.2020р.); 17.04.2020р. фактично подано 21.04.2020р. (термін подання 18.04.2020р.); 18.04.2020р. фактично подано 21.04.2020р. (термін подання 19.04.2020р.); 19.04.2020р. фактично подано 21.04.2020р. (термін подання 20.04.2020р.); 01.05.2020р. фактично подано 04.05.2020р. (термін подання 02.05.2020р.); 02.05.2020р. фактично подано 04.05.2020 (термін подання 03.05.2020р.); 27.06.2020р. фактично подано 29.06.2020р. (термін подання 28.06.2020р.); 17.10.2020р. фактично подано 19.10.2020р. (термін подання 18.10.2020р.); 25.02.2021р. фактично не подано (термін подання 26.02.2021р.); 28.06.2021р. фактично не подано (термін подання 29.06.2021р.); 22.08.2021р. фактично подано 24.08.2021р. (термін подання 21.08.2021р.); 18.12.2020р.фактично не подано (термін подання 19.12.2020р.); 26.12.2020р. документ не прийнято (термін подання 27.12.2020р.). При співставленні залишків нафтопродуктів та скрапленого газу згідно Х-звіту з фактичними залишками з урахуванням трубопроводу та на момент перевірки встановлено розбіжності, а саме; дизельне пальне - надлишок з урахуванням коефіцієнту похибки 41,70 л. на суму 1159,26 грн.; Загальна сума відхилень складає 1159,26 грн. В порушення вимог п.12 ст.3 Закону України № від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» облік товарних запасів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу, ведеться з порушенням порядку, встановленого законодавством. На АЗС виявлено надлишок дизельного пального в кількості 41,70 л. на суму 1159,26 грн. (детально порушення зазначено в додатку №1 до акту). В порушення п.п.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПКУ та п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПКУ, у період з 01.04.2020 року по 28.09.2021 року, відповідно до баз даних ITC «Податковий блок», ТОВ «АЛВАС» здійснювався роздрібний продаж пального (бензину А-95, бензину А-92, дизельного пального) з 3 (трьох) стаціонарних ємностей розташованих за адресою зареєстрованого акцизного складу: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Железнякова, буд. 184-а (уніфікований номер акцизного складу - 1007797). У період з 01.04.2020 р. по 28.09.2021 р. акцизний склад за вищезазначеною адресою не був обладнаний витратомірами - лічильниками зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та,-. рівнемірів - лічильників рівня пального. Згідно «Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри», (коригуюча) від 28.09.2021 р. № 9282966073 підприємством ТОВ«АЛВАС» на акцизному складі - уніфікований номер 1007797 введено в експлуатацію витратоміри лише з 28.09.2021 р. В порушення п. 85.2 ст.85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (із змінами та доповненнями) платником податків не надано документи, пов`язані з предметом перевірки, а саме: документи згідно запиту № 13047/КПР/15-32-09-07-06 від 06.10.2021 р. «Про надання документів», про що складено акт від 20.10.2021 року № 22808/15-32-09-07/23856703 (а.с. 123-125).
У висновках акту про результати фактичної перевірки  від 20.10.2021 року № 22808/15-32-09-07/23856703 зазначено, що: 
- за порушення пп. 230.1.3 п. 230.1 ст. 230 ПК України, п. 21 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень ПК України та п. 5, п. 6, п. 7 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівномірів-лічильників рівня пального в резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891 (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність згідно із п. 128-1.3 ст. 128-1 цього Кодекчу;
- за порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність згідно із ст. 20 цього Закону;
- за порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 та п. 12 підрозділу 5 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) передбачена відповідальність згідно із п. 128-1.1 ст. 128-1 цього Кодексу; 
- за порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) відповідальність передбачено п. 121.1 ст. 121 ПК України, але відповідно до п. 52 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19) штрафні санкції не застосовуються.
Згідно акту Головного управління ДПС в Одеській області від 20.10.2021р. №3142/15-32-09-07 представник ТОВ «Алвас» відмовився від ознайомлення та підписання акту перевірки.
Листом Головного управління ДПС в Одеській області №13047/КПР/15-32-09-07-06 від 06.10.2021р., керуючись положеннями Податкового кодексу України, повідомлено ТОВ «Алвас» про необхідність надання 18.10.2021р. до приміщення контролюючого органу, витребуваних в листі документів, який головний бухгалтер товариства, ОСОБА_1 отримав 12.10.2021р.
19.10.2021р. Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт про часткове ненадання витребуваних документів.
Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення–рішення від 26.11.2021р.:
-№28726/15-32-09-07/23856703, яким за порушення п.230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України накладено на ТОВ «Алвас» штрафні санкції у розмірі 60 000,00грн.;
-№28727/15-32-09-07/23856703, яким за порушення п.12. ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» накладено ТОВ «Алвас» штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2318,52 грн.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано відповідних доказів на спростування встановлених під час перевірки порушень товариства, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування податкових     повідомлень – рішень від 26.11.2021р. №28726/15-32-09-07/23856703, №28727/15-32-09-07/23856703.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наказу від 06.10.2021р. №17282-п “Про проведення фактичних перевірок ТОВ “Алвас” (код ЄДРПОУ 23856703)”,   контролюючий   орган посилається   на   положення п.п.80.2.5 ст.80 ПК України як на підставу проведення перевірки (а.с. 20).
Колегія суддів зазначає, що згідно з положеннями пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. Тобто, достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16, від 22 квітня 2021 року у справі № 805/3809/16-а, від 03 листопада 2022 року у справі №320/8042/21.
Таким чином, перевірка позивача була проведена контролюючим органом за передбачених п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України підстав для її проведення, а відповідачем не було порушено вимог чинного податкового законодавства при проведенні такої перевірки та не допущено процедурних порушень її оформлення, що не спростовано позивачем жодними належними, допустимими та достатніми доказами.
Щодо обґрунтованості та наявності правових підстав для застосування контролюючим органом до позивача штрафних (фінансових) санкцій (податкові повідомлення-рішення від 26.11.2021 р. № 28726/15-32-09-07/23856703, 28727/15-32-09-07/23856703) за недотримання ним вимог чинного законодавства, колегія суддів зазначає наступне.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені   Законом   України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від   06 липня 1995 року
№ 265/95-ВР, дія якого   поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Пунктом 12 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” встановлено, що   суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як встановлено контролюючим органом під час перевірки при співставленні залишків нафтопродуктів та скрапленого газу згідно Х-звіту з фактичними залишками, з урахуванням трубопроводу, на момент перевірки встановлено розбіжності: дизельне пальне - надлишок з урахуванням коефіцієнту похибки 41,70 л. на суму 1159,26 грн. Загальна сума відхилень складає 1159,26 гривень (детально порушення зазначено в додатку №1 до акту), отже штрафна санкція становить 1159,26 х 200%=2318,52 грн. Вказані порушення викладені у додатку до акту перевірки від 20.10.2021р.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не   надано жодних доказів на спростування встановлених під час перевірки порушень, а   посилання товариства на те, що контролюючим органом не було заміряно температуру та щільність дизельного палива ґрунтуються на припущеннях та не підтверджено   відповідними доказами.
Відповідно до п.п. 230.1.2 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі; б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.
Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.
Згідно з п.п. 128-1 ст.128 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового, та/або масового витратоміра на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір. 
Повторне протягом року вчинення на тому самому акцизному складі та/або місці отримання/відпуску спирту етилового у виробництво продукції, визначеної у підпунктах "д"-"ж" підпункту 229.1.1 пункту 229.1 статті 229 цього Кодексу, будь-якого з порушень, передбачених абзацом першим цього пункту, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового, та/або масовий витратомір.
Згідно «Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівноміри» (коригуюча довідка від 28.09.2021 р. № 9282966073) ТОВ «Алвас» на акцизному складі - уніфікований номер 1007797 введено в експлуатацію витратоміри лише з 28.09.2021р.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість контролюючим органом нарахування позивачу штрафу у розмірі 60000,00 грн. за здійснення роздрібного продажу пального (бензину А-95, бензину А-92, дизельного пального) з 3 (трьох) стаціонарних ємностей розташованих за адресою зареєстрованого акцизного складу: Одеська область, м.Ізмаїл, вул. Железнякова, буд. 184-а (уніфікований номер акцизного складу - 1007797) у період з 01.04.2020р.по 28.09.2021р., оскільки акцизний склад за вищезазначеною адресою не був обладнаний витратомірами-лічильниками, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників та рівнемірів - лічильників рівня пального.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що товариство своєчасно до закінчення перевірки направило засобами поштового зв`язку листа №22 від 18.10.2021р. (а.с.24) з витребуваними документами, оскільки листом Головного управління ДПС в Одеській області №13047/КПР/15-32-09-07-06 від 06.10.2021р. повідомлено ТОВ «Алвас» про необхідність надання 18.10.2021р. саме до приміщення контролюючого органу, витребувані в листі документи, який головний бухгалтер товариства, ОСОБА_1 отримав 12.10.2021р. (а.с. 128-129).
Поряд з цим, клопотання ТОВ «Алвас» №26 від 09.11.2021р., адресоване Головному   управлінню ДПС в Одеській області з проханням не накладати штраф за результатами перевірки, посилаючись на конкурентність з підприємствами монополістами у галузі   пального та нелегальними станціями АЗС, які розташовані у м. Ізмаїл із зазначенням 6   адрес у м. Ізмаїлі, за якими, за інформацією позивача, здійснюється нелегальна реалізаця пального (а.с.74-75) не відповідає ознакам передбаченого п.86.7 ст.86 Податкового   кодексу України заперечення, які є невід`ємною частиною акту. 
Враховуючи вищевикладене та ненадання апелянтом відповідних доказів на   спростування встановлених під час перевірки порушень товариства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування податкових     повідомлень – рішень від 26.11.2021р. №28726/15-32-09-07/23856703, №28727/15-32-09-07/23856703.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алвас" – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року – залишити без змін.
          Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик