ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2023 р.                                                         Справа №914/1812/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого  судді                                                  Галушко Н.А.
суддів                                                                       Желіка М.Б.
                                                                      Орищин Г.В.

без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства “Альтернативна енергія” б/н від 18.11.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/2905/22 від 25.11.2022)
на рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 (повний текст складено 11.11.2022)
у справі №914/1812/18
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Водолій”, м. Львів
до відповідача 1: Акціонерного товариства “Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” (ONUR Taahhut Tasimacilik ve Ticaret Ltd. STI) (Turkey) в особі представництва  Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті, м. Львів,
до відповідача 2: Приватне підприємство “Альтернативна енергія”, м. Львів
про  відшкодування збитків в розмірі 59 753,00 грн

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
ТОВ “Компанія “Водолій” звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства “Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” (ONUR Taahhut Tasimacilik ve Ticaret Ltd. STI) (Turkey) в особі представництва “Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” та ПП “Альтернативна енергія” про відшкодування збитків в розмірі 59 753,00 грн (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог)
Позовні вимоги мотивовані тим, що нежитлове приміщення позивача було пошкоджене внаслідок залиття, збитки були заподіяні відповідачем - 1 у зв`язку із проведенням у грудні 2017 року ремонтних робіт, було пошкоджено водно-каналізаційну мережу, внаслідок чого відбулось значне надходження вологи через зовнішню стіну, а також підвальне приміщення будинку, розташованого по вул. Личаківська, 151 в м. Львові, що підтверджується висновком, складеним за результатами експертного дослідження № 7143 від 05.02.2018.
Експертним дослідженням № 7143 від 05.02.2018 встановлено, що вартість робіт та матеріалів по відновленню приміщення підвалу ресторану по вул. Личаківській, 151 в м. Львові становить 52 628,00 грн, які позивач і просить стягнути.
Відповідно до висновку експерта № 6828 від 17.02.2022 встановлено, що заподіювачем шкоди позивачу є ПП “Альтернативна енергія”, вартість робіт та матеріалів по відновленню приміщення по вул. Личаківській, 151 в м. Львові становить 59 753,00 грн.
Відтак, відповідно до клопотань про збільшення позовних вимог та залучення співвідповідача у справі позивач просить суд стягнути з ПП “Альтернативна енергія” збитки в розмірі 59 753,00 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1812/18 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ПП «Альтернативна енергія» на користь ТОВ «Компанія «Водолій» збитки в розмірі 59 753,00 грн та судовий збір в розмірі 2 462,00 грн; відмовлено у задоволенні позовних вимог до АТ «Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» в особі представництва Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті.
Рішення суду мотивовано тим, що, поведінка відповідача - 2 суперечила вимогам законодавства. Зважаючи на зазначене, судом встановлено такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка. Розмір вартості відновлювальних ремонтних робіт в приміщенні в сумі 59753,00 грн доведено належними та допустимими доказами у справі. Будь-яких доказів, які б спростовували вказаний розмір, матеріали справи не містять. Внаслідок неналежного укладення електричного кабелю відповідачем  - 2 відбулось затоплення нежитлових приміщень позивача, який понесе  збитки в сумі 59 753,00 грн. Вина ПП “Альтернативна енергія” доведена висновком експерта № 6828 від 17.02.2022 та матеріалами справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
ПП «Альтернативна енергія» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1812/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що роботи, в результаті виконання  яких виникли збитки, здійснювались АТ «Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» (ONUR Taahhut Tasimacilik ve Ticaret Ltd. STI) (Turkey), що в свою чергу підтверджується Висновком будівельно-технічного експертного дослідження №7143 від 05.02.2018.
Скаржник також зазначає, що в матеріалах справи відсутній дозвіл про порушення благоустрою №108 від 28.09.2017, на який посилається у листі від 11.12.2018 № 33-4193 Личаківська районна адміністрація, оскільки існує лише один дозвіл на проведення робіт ПП «Альтернативна енергія» від 10.10.2017. Позивачем не надано доказів неналежної якості виконаних робіт ПП «Альтернативна енергія» і, як наслідок, нанесення збитків відповідачем 2.
Окрім того, на думку скаржника, висновок Експерта №6828 від 17.02.2022 зроблено на підставі припущень, не покликаючись на реальні обставини справи, оскільки такий базується на візуальному огляді повністю відновленого приміщення та реконструйованої вулиці  Личаківської, про що свідчать відповідні фото, які містяться в матеріалах експертизи. 
Скаржник зазначає, що з листа ПрАТ «Львівобленерго» №280-0132 від 31.05.2018 вбачається, що  06 грудня 2017 року працівниками останнього не виконувались жодні роботи, пов`язані із зміною, прокладанням чи ремонтом кабельних ліній поруч із будинком по вул. Личаківській, 151, що, в свою чергу виключає причетність ПП «Альтернативна енергія» до виконання робіт, що спричинили затоплення приміщення підвалу по вул. Личаківській 151.

ТОВ “Компанія “Водолій” у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та документально не обгрунтованими, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку, відсутні порушення чи неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції.
Позивач вважає, що судом вірно встановлено, що ПП «Альтернативна енергія» на підставі дозволу про порушення благоустрою № б/н від 10.10.2017 проводила прокладання кабельної лінії від ТП-1527 на вул. Крупярській, 6 до пр. на вул. Мучній, 11 а у м. Львові. Внаслідок неналежного укладання електричного кабелю без контролю якості засипки стався розмив фундаменту та провал тротуару, внаслідок чого відбулось затоплення. Отже, відповідач-2 порушив зобов`язання по належному укладанню електричного кабелю, внаслідок чого позивач зазнав збитків, відтак, настає відповідальність відповідача 2 у вигляді відшкодування завданих збитків. Судом також вірно встановлено причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, який полягає в тому, що внаслідок неналежного укладення електричного кабелю відповідачем-2 відбулось затоплення нежитлових приміщень позивача, який понесе збитки в сумі 59 753,00 грн. Позивач зазначає, що вина ПП «Альтернативна енергія» доведена висновком експерта № 6828 від 17.02.2022  та матеріалами справи. 

Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В. та Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП “Альтернативна енергія” б/н від 18.11.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/2905/22 від 25.11.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1812/18, апеляційну скаргу вирішено розглядати без повідомлення учасників справи.

Обставини справи.
Позивач є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №2-1, 2-2, 2-3, 2-4 загальною площею 59,6 кв.м та кафе загальною площею 127,1 кв.м, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 151, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.07.2018. 
Як вбачається із матеріалів справи, з 25.03.2017 на перехресті вулиць Личаківської - Мечникова  проводились роботи з реконструкції вулиці Личаківської. Виконання ремонтних робіт здійснювалося працівниками “Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” (підрядника в особі представництва), що підтверджується Контрактним Договором від 03.06.2013, укладеного між ЛКП “Львівавтодор” (замовником) та “Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” (підрядником в особі представництва) щодо реконструкції доріг та трамвайних ліній у м. Львові - Контракт № 39789/2.
Згідно умов контрактного договору підрядник зобов`язувався перед замовником виконати, завершити і усунути будь-які дефекти у відповідності до усіх положень контракту по Секціях: - Секція № 2: вул. Личаківська (від вул. Мечникова до вул. Пасічної) довжиною 1,130 м по трамвайній лінії 2”).
Листом від 11.10.2017 та фото до нього (том ІІ а.с. 46-47 2) АТ “Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” (підрядника в особі представництва) повідомив ЛКП “Львівавтодор” та керівника проекту з реконструкції доріг та трамвайних колій у м. Львові (Контракт № 39789/2), що в межах огородженого будівельного майданчика проводились несанкціоновані роботи по укладанню електричного кабелю в межах тротуару по лівій стороні вулиці Личаківської, без контролю за якістю засипки.
06.12.2017 відбулося затоплення приміщення ресторану “Роден”, розташованого в місті Львові по вул. Личаківській, № 151, що знаходиться у власності ТОВ “Компанія “Водолій”.
Згідно загального журналу робіт АТ “Онур” з реконструкції вулиці Личаківської (том ІІ а.с. 16-18), 06.12.17 в межах затоплених приміщень проводилось копання траншеї колектора, монтаж захисної опалубки. При цьому, згідно плану мереж та поздовжнього профілю мереж (том ІІ а.с. 20-21), роботи виконувались на глибині близько 6 метрів.
Листом від 07.12.2017 та фото до нього (том ІІ а.с. 48-49) АТ “Онур” повідомив замовника та керівника проекту, що 06.12.2017 сталася аварійна ситуація через розмив фундаменту тротуару, внаслідок чого відбувся провал покриття тротуару біля будинку 151.
Личаківська районна адміністрація листом № 33-4193 від 11.12.2018 повідомила відповідача -1, що роботи з прокладання кабелю по лівій стороні вулиці Личаківської біля будинку 151 виконувались ПП “Альтернативна Енергія” на підставі дозволу про порушення благоустрою № 108 від 28.09.2017 (том ІІ а.с. 70).
В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ПП “Альтернативна енергія” надано дозвіл Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради на виконання робіт №б/н від 10.10.2017  (прокладання КЛ-0,4 кВ від ТП-1525 (вул.Круп`ярська,6) до КШпр на вул. Мучній,11-а у м.Львові) на період з 11.10.2017 по 30.11.2017 (том ІІ а.с. 108).
Висновком, який наданий позивачем разом із позовною заявою, за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження № 7143 від 05.02.2018 встановлено, що затоплення підвального приміщення під літ. 2-8 площею 36,90 кв.м.,( підвал –згідно поверхового плану) відбулось через надходження вологи через зовнішню стіну, підвального приміщення будинку внаслідок проведення ремонтних робіт вулиці Личаківської (демонтаж дорожнього покриття, ремонт і заміна вуличних каналізаційних колекторів та інших інженерних мереж), що сприяло значному попаданню вологи на фундамент та стіни будинку та проникнення у приміщення під літ. 2-8 площею 36,9 кв.м Вартість робіт та матеріалів по відновленню приміщення підвалу ресторану під літ. 2-8 площею 36.9 кв.м по вул. Личаківській. 151 в м. Львові станом на час проведення дослідження становило 52 628,00 грн, які просив стягнути позивач з АТ “Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Вее Санаї Анонім Ширкеті” в особі представництва, а також 3 % річних.
Відповідач - 1 в ході розгляду справи в суді першої інстанції не погодився з висновком будівельно-технічного експертного дослідження №7143 від 05.02.2018. долученим позивачем до справи, вважав, що такий ґрунтується на припущеннях.
Висновком експерта за результатами проведення в ході розгляду справи в суді першої інстанції судової будівельно-технічної експертизи № 6828 від 17.02.2022 встановлено, що 
- затоплення приміщення підвалу будинку по вул. Личаківська, 151, що використовується для розміщення закладу громадського харчування “Роден”, яке відбулося 06.12.2017 виникло внаслідок надходження води через зовнішню стіну підвалу зі сторони вулиці Личаківської;
- затоплення приміщення підвалу будинку по вул. Личаківська, 151, що використовується для розміщення закладу громадського харчування “Роден”, яке відбулося 06.12.2017, не було наслідком проведення ремонтних робіт по реконструкції доріг та трамвайних колій по вул. Личаківській у м. Львові;
- затоплення приміщення підвалу будинку по вул. Личаківська, 151, що використовується для розміщення закладу громадського харчування “Роден”, яке відбулося 06.12.2017, було наслідком не якісного проведення ПП “Альтернативна енергія” робіт по укладенню електричного кабелю та подальшого ущільнення ґрунту в межах тротуару вздовж будинків по лівій стороні вул. Личаківської у м. Львові;
- вартість робіт та матеріалів по відновленню приміщень кафе за адресою: м.Львів, вул. Личаківська, 151, що були пошкоджені 06.12.2017 року внаслідок затоплення, в цінах станом на час проведення дослідження становить 59 753,00 грн.
Беручи до уваги експертний висновок № 6828 від 17.02.2022, клопотання про збільшення позовних вимог та заяву про залучення співвідповідача, позивач просить суд стягнути з ПП “Альтернативна енергія” збитки в розмірі 59 753,00 грн та залишити без розгляду позовні вимоги щодо стягнення 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні способом, установленим для захисту права та інтересу, внаслідок чого право або інтерес будуть імперативно відновлені.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.
Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).
З огляду на положення ст. 4 ГПК України і ст. ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорювання.
Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем у даному випадку обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.
При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Позивач заявив вимогу про відшкодування збитків відповідачами в розмірі 59 753,00 грн.
Відповідно, для вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення зазначеної суми понесених збитків суду необхідно встановити факт неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси позивача. Якщо за результатами розгляду справи факту наявності збитків не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.
У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 Господарського кодексу України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності, та саме на позивача покладено обов`язок довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір та довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, а також  головним чином - обґрунтувати  та довести протиправність поведінки особи, яку він вважає відповідальною за заподіяння збитків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 06.12.2017 відбулося затоплення приміщення ресторану “Роден”, розташованого за адресою: м.Львів, вул. Личаківська, 151 що знаходиться у власності ТОВ “Компанія “Водолій”.
На момент затоплення нежитлового приміщення, біля нього працівниками АТ "Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті” в особі Представництва проводилась реконструкція вулиці Личаківської на підставі Контракту № 39789/2 від 03.06.2013.
До матеріалів позовної заяви долучено висновок за результатами проведеного будівельно-технічного експертного дослідження Іляш В.В. (№ 7143 від 05.02.2018), відповідно до якого встановлено, що затоплення підвального приміщення відбулось через надходження вологи через зовнішню стіну внаслідок проведення ремонтних робіт на вул. Личаківській. Вартість відновлювального ремонту в пошкоджених приміщеннях становить 52 628,00 грн.
Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що долучений позивачем до справи висновок будівельно-технічного експертного дослідження №7143 від 05.02.2018 не може вважатись допустимим та належним доказом з огляду на таке. 
Згідно ч. 2 ст. 107 ГПК України за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач – 1 зазначав, що судовим експертом не встановлено, що 06.12.2017 представництвом Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті проводилися ремонтні роботи вул. Личаківської, що спричинили значному попаданню вологи на фундамент та стіни будинку, в якому знаходиться приміщення позивача. Експертом не було здійснено огляд та аналіз стану гідроізоляційного покриття фундаменту будинку. Представники підрядної організації для огляду пошкодженого приміщення не запрошувались, жодних пояснень не давали. Проектна документація експертом не витребовувалась. Відповідач – 1 наполягав на призначенні експертизи судом.
Згідно зі  ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
З матеріалів справи вбачається, що долучений до справи висновок будівельно-технічного експертного дослідження №7143 від 05.02.2018 не містить інформації про те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що викликає сумнів у його правильності. 
Також, в ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що в період проведення ремонтних робіт по вул. Личаківській, ПП “Альтернативна енергія” виконувались роботи по укладенню електричного кабелю в межах тротуару вздовж будинків по лівій стороні вул. Личаківської (в т.ч. біля будинку № 151 по вул. Личаківській).
В матеріалах справи наявні листи ПрАТ “Обленерго” та ЛМКП “Львівводоканал”, згідно яких підприємствами 06.12.2017 жодні роботи з прокладання мереж в межах об`єкту дослідження не проводилось.
З метою встановлення причин виникнення затоплення, характеру та локалізації ушкоджень майна позивача, розміру заподіяних збитків та вартості відновлювальних робіт, на вимогу відповідача - 1 судом першої інстанції призначалась судова будівельно-технічна  експертиза, проведення якої доручалося Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. За результатами проведення даної експертизи складено висновок № 6828 від 17.02.2022.
Зокрема, експертизою встановлено, що:
- затоплення приміщення підвалу будинку по вул. Личаківська, 151, яке відбулося 06.12.2017, виникло внаслідок надходження води через зовнішню стіну підвалу зі сторони вулиці Личаківської, не було наслідком проведення ремонтних робіт по реконструкції доріг та трамвайних колій по вул. Личаківській у м. Львові;
- затоплення, яке відбулось 06.12.2017 було наслідком неякісного проведення ПП “Альтернативна енергія” робіт по укладенню електричного кабелю та подальшого ущільнення грунту в межах тротуару вздовж будинків по лівій стороні вул. Личаківської у м. Львові. 
Вартість відновлювального ремонту в пошкоджених приміщеннях становить                       59 753,00 грн.
Посилання скаржника на те, що роботи з прокладання кабелю підприємство завершило 08.11.2017, натомість залиття нежитлових приміщень відбулось 06.12.2017, відтак відношення до залиття будинку підприємство не має, судова колегія не бере до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджується, що затоплення 06.12.2017 відбулось внаслідок не якісного проведення робіт по укладанню кабелю, зокрема без контролю за якістю засипки, грунт в місці прокладання кабелю в подальшому ущільнився, що призвело до затоплення приміщень.
Також, покликання скаржника на те, що в журналі робіт відповідачем -1 зазначено, що 06.12.2017 цілий день падав дощ, а відтак внаслідок робіт відповідача – 1 та погодних умов 06.12.2017 відбулось затоплення приміщення судовою колегією оцінюється критично, оскільки судовою експертизою встановлено, що саме внаслідок неналежного засипання ровів ПП “Альтернативна енергія”, де був прокладений електричний кабель, відбувся провал покриття тротуару. 
Окрім того, як зазначено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, в ході розгляду справи в суді першої інстанції в судовому засіданні експерт  Годлевський Д.О. надав пояснення щодо проведеної експертизи та зазначив, що при проведенні огляду приміщення ним було виявлено сліди відшарування штукатурного шару, що виникло внаслідок дії вологи, а також чіткі сліди потьоків на стіні підвалу зі сторони вулиці Личаківської, що виникли внаслідок просочування води з вулиці. Зазначив, що по слідах потьоків чітко видно рівень, в якому надходила вода в підвальні приміщення. Розмив фундаменту тротуару та провал покриття тротуару біля будинку 151 виникли в місці прокладання кабелю, яке проводилось ПП “Альтернативна Енергія”. Окрім цього, за наявними в матеріалах справи фото спостерігається, що рівень потрапляння вологи в приміщення підвалу наближений до рівня (глибини) прокладання кабелю ПП “Альтернативна Енергія”, та рівня утворення провалу тротуару.

Виходячи з положень частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.
Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:
- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;
- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;
- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;
- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Частиною 3 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.
Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.05.2019 у справі № 923/43/19, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду врегульовано ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Необхідними елементами такої відповідальності (незалежно від вини цих органів та осіб) є: шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, наявність якої має бути доведена позивачем.
Для визначення юридичних підстав застосування такої міри відповідальності, як відшкодування завданої шкоди, суду необхідно з`ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та шкодою, вину відповідача.
Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, ПП “Альтернативна енергія” на підставі дозволу про порушення благоустрою № б/н від 10.10.2017 (том ІІ а.с. 108) проводила прокладання кабельної лінії від ТП-1527 на вул. Крупярській, 6 до КШпр на вул. Мучній ,11 а у м. Львові. Внаслідок неналежного укладання електричного кабелю без контролю якості засипки стався розмив фундаменту та провал тротуару, внаслідок чого відбулось затоплення, що завдало позивачеві збитки. 
Не вбачається можливим встановити на підставі якого дозволу, пов`язаного із прокладанням електричного кабелю, проводились роботи скаржником, оскільки в листі Личаківської районної адміністрації № 33-4193 від 11.12.2018 зазначено, що роботи проводились на підставі дозволу № 108 від 28.09.2017 (том ІІ а.с.70).
Зважаючи на зазначене, судом правомірно встановлено такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Матеріалами справи підтверджується та не спростовано сторонами факт належності на праві власності позивачу приміщення, яке знаходиться за адресою вул. Личаківська, будинок 151 та затоплення останнього 06.12.2017.
З метою відновлення стану приміщення, яке було затоплено, судом призначалась судова експертиза, де експертом Годлевським Д.О. надано висновок експерта №6828. За наслідками виконання експертного дослідження, експертом зроблено висновок, що заподіювачем шкоди позивачу є ПП “Альтернативна енергія”, вартість робіт та матеріалів по відновленню приміщення по вул. Личаківській, 151 в м. Львові становить 59 753,00 грн.
З огляду на зазначене, судом правомірно встановлено такий елемент складу цивільного правопорушення, як наявність шкоди в розмірі 59 753,00 грн, оскільки розмір вартості відновлювальних ремонтних робіт в приміщенні в зазначеній сумі доведено належними та допустимими доказами у справі. Будь-яких доказів, які б спростовували вказаний розмір, матеріали справи не містять.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданими збитками полягає в тому, що внаслідок неналежного укладення електричного кабелю скаржником відбулось затоплення нежитлових приміщень позивача, в результаті чого останнім понесено збитки в сумі 59 753,00 грн.
Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 
Ураховуючи положення ст. 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Такий правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.01.2020 у справі N 902/803/17 та від 02.02.2022 у справі N 913/182/21.
За наведених обставин матеріалами справи доведено факт здійснення скаржником  протиправної поведінки, а саме неналежного укладення електричного кабелю, що призвело до затоплення нежитлових приміщень позивача, в результаті чого останнім понесено збитки в сумі 59 753,00 грн.
Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Суду не подано доказів відсутності вини у діях скаржника, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Вина ПП “Альтернативна енергія” доведена висновком експерта № 6828 від 17.02.2022 та матеріалами справи.
Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Скаржником з урахуванням положень ч. 1 ст. 883 ЦК України, належними та допустимими доказами не доведено відсутності його вини у завданні збитків позивачу, а також відсутності вини щодо неналежного укладання електричного кабелю.
Посилання скаржника на долучений до матеріалів справи договір №108 від 07.11.2017, укладений між МП “Стихія” та ПП “Альтернативна енергія” про здійснення нагляду за відновленням об`єктів благоустрою та усуненням пошкоджень цих об`єктів, в якому сторони узгодили, що МП “Стихія” зобов`язується в межах своїх повноважень здійснювати нагляд за відновленням об`єктів благоустрою та усуненням пошкоджень цих об`єктів відповідно до нормативних актів, що регулюють відносини у сфері благоустрою, а ПП “Альтернативна енергія” приймає на себе обов`язок щодо відновлення об`єкта благоустрою після проведення земляних та/або ремонтних  робіт – прокладання кабельної електромережі за адресою : м. Львів, вул. Мучна, 11а та зобов`язується забезпечити належні технічно-експлуатаційні характеристики відновлених елементів благоустрою протягом трьох років від дати складання акта перевірки виконаних робіт з відновлення об`єкта благоустрою, судова колегія не бере до уваги з огляду на таке.
Матеріалами справи, а саме Актом здачі – приймання робіт (надання послуг) підтверджено виконання ремонтних робіт на території м.Львова за адресою, вул. Мучна буд. 11а згідно умов договору №108 від 07.11.2017. Як вбачається з умов договору №108, останній  укладено 07.11.2017 на 30 днів (до 06.12.2017), Акт виконаних робіт було підписано сторонами 08.11.2017. Дані роботи згідно норм чинного законодавства  є прихованими.
Відповідно до п. 3.2.9 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва”, приховані роботи - це будівельні роботи, результати яких закриваються подальшими роботами і потребують перед цим підтвердження їх відповідності вимогам проектної документації. У п. 4.8. ДБН А.3.1-5:2016 зазначено, що за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація, до якої належать, зокрема, акти на закриття прихованих робіт.
Згідно з п. 8.4.3.1 ДБН А.3.1-5:2016, приймання прихованих робіт здійснюється безпосередньо перед виконанням наступних робіт, які їх закривають, про що складається акт за формою, наведеною у додатку В.
Скаржником не надано суду вказаних актів, матеріали справи таких актів теж не містять.
З врахуванням наведеного правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі 59 753,00 грн.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Пунктами 1, 2, 4, 5 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об”єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв”язок доказів у їх сукупності.
Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувані рішення вказаним вимогам відповідають.
Враховуючи встановлені обставини справи у сукупності, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Окрім того, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає. 
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України, 

Західний апеляційний господарський  суд
ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 у справі №914/1812/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства “Альтернативна енергія” б/н від 18.11.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/2905/22 від 25.11.2022) залишити без задоволення.
2.Судові витрати за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття,  є остаточною та оскарженню не підлягає.

Справу повернути Господарському суду Львівської  області.

Головуючий суддя                                                               Галушко Н.А.

Суддя                                                                                    Желік М.Б.

Суддя                                                                                    Орищин Г.В.