ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
22 лютого 2023 року           справа №200/18615/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі  № 200/18615/21 (головуючий І інстанції Кошкош О.О., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                           В С Т А Н О В И В :

Позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення № 052530002720 від 03.11.2021 року про відмову у призначенні пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язання у відповідності до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувати до пільгового стажу період навчання на курсах підземних горно-робочих з 22.01.2001 року по 04.03.2001 року, період роботи учнем підземного горно-робочого з 05.03.2001 року по 31.03.2001 року, навчання на курсах прохідників з 04.02.2002 року по 17.03.2003 року, роботи учнем прохідника з 18.03.2002 року по 24.04.2002 року на Третьому шахто прохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка»; зобов`язання повторно розглянути заяву від 02.08.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періоду навчання на курсах підземних горно-робочих з 22.01.2001 року по 04.03.2001 року, роботи учнем підземного гірника з 05.03.2001 року по 31.03.2001 року, навчання на курсах прохідників з 04.02.2002 року по 17.03.2003 року, роботи учнем прохідника з 18.03.2002 року по 24.04.2002 року на Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 року позов задоволено: 
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2021 року № 052530002720;
- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду навчання на курсах підземних горно-робочих з 22.01.2001 року по 04.03.2001 року, періоду роботи учнем підземного горно-робочого з 05.03.2001 року по 31.03.2001 року, періоду навчання на курсах прохідників з 04.02.2002 року по 17.03.2002 року, періоду роботи учнем прохідника з 18.03.2002 року по 24.04.2002 року на Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка».
Відповідач  не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає правомірним спірне рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/18615/21, однак листом від 12.01.2023 року суд першої інстанції повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тим, що справа знаходиться в приміщенні суду у м. Слов`янську, де ведуться активні бойові дії. Також повідомлено, що електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
Листом від 19.08.2022 року № 2097/0/2-22 Верховний Суд на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає.
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
Також, у вказаному листі Верховний Суд щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначив, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 року № 15-14040/18, від 13.09.2018 року № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему «Електронний суд» матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018 року. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі «Електронний суд» у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 2 серпня 2021 року звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням відповідача від 03.11.2021 року у № 052530002720 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058. За результатом розгляду заяви обраховано страховий стаж – 42 роки 5 місяців 23 дні, в т.ч. стаж на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058 - 24 роки 8 місяців 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії цього виду. Не врахована довідка від 12.03.2021 року № 01/092, видана  підприємством розташованим на тимчасово окупованій території (м.Донецьк) та пільговий стаж за період роботи на Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка» зараховано на підставі записів трудової книжки та даних наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу не зараховані періоди навчання на курсах та період роботи заявника в якості учня на Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка» з 22.01.2001 року по 31.03.2001 року, з 04.02.2002 року по 24.04.2002 року. 
За ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі – Закон № 1788) повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
При цьому, при зверненні особи щодо призначення пенсії пенсійний орган зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявник відповідний стаж роботи, в т.ч. зі шкідливими умовами і важкими умовами праці. У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, Пенсійний фонд повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови. У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв Пенсійний фонд обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно абз. 1 ч. 1 статті 26 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного страхового стажу.
За ч.3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
За розділом I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень ч. 3 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
За п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Згідно п.п 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Отже, право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах зі шкідливими умовами, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.
Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.
Згідно трудової книжки позивач у спірні періоди:
- 02.10.2000 року прийнято машиністом бурової установки в ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка» Будівельне управління №3,
- 22.01.2001 року перебував на курсах підземних горно-робочих; 
- 05.03.2001 року переведено учнем підземного гірника з повним робочим днем на підземних роботах;
- 31.03.2001 року переведено підземним гірником з повним робочим днем на підземних роботах;
- 04.02.2002 року направлено на курси прохідників; 
- 18.03.2003 року переведено учнем прохідника з повним робочим днем на підземних роботах;
- 25.04.2002 року переведено прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах.
До заяви про призначення пенсії додана довідка ВАТ «Трест Донецькшахтопроходка» (ідентифікаційний код 00180841, м.Донецьк) від 12.03.2021 року № 01/092,  яка містить записи про роботу в Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка». Зазначено, що позивач працював повний робочий день на підприємстві, виконував роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день на підземній роботі на гірничих дільницях будівництва шахт. В період з 02.10.2000 року (наказ № 88к від 02.10.2000 року) по 21.01.2001 року (наказ № 13к від 22.10.2001 року) працював за професією «машиніст бурової установки», що передбачена Списком №2 (Постанова КМУ від 11.03.1994 року №162). З 22.01.2001 року (наказ № 13к від 22.01.2001 року) спрямований на курси підземних горно-робочих з оплатою середнє-місячного заробітку, з 05.03.2001 року (наказ № 36к від 05.03.2001 року) переведений учнем підземного горно-робочого на виробничу практику з повним робочим днем на підземній роботі з тарифною ставкою 8,64 грн., з 31.03.2001 року (наказ № 46к від 30.03.2001 року) переведений підземним горно-робочим 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі з тарифною ставкою 16,02 грн., з 04.02.2002 року (наказ № 14к від 04.02.2002 року) спрямований на курси прохідників з оплатою середнє-місячного заробітку, з 18.03.2002 року (наказ № 33к від 18.03.2002 року) працював учнем прохідника з повним робочим днем на підземній роботі у шахті – виробнича практика за тарифною ставкою 11,82 грн., з 25.04.2002 року по 31.07.2008 року працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, що передбачена Списком №1 (Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року).
Відповідачем при вирішенні питання призначення пенсії не врахована довідка від 12.03.2021 року № 01/092 та не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 22.01.2001 року по 31.03.2001 року, з 04.02.2002 року по 24.04.2002 року, оскільки видана підприємством, що знаходиться в місті Донецьку, тобто на території, де українська влада тимчасово не здійснює свої повноваження. 
Довідка видана підприємством, що знаходиться в м. Донецьку, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р, відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
За п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
За ч. ч. 1 та 2 ст. 4 Закону № 1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Згідно ч. 1  ст. 17 Закону № 1207-VII у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.
За ст. 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.
Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону № 1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Суд враховує, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».
При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.
Враховуючи викладене, суд бере до уваги інформацію в довідці від 12.03.2021 року № 01/092, яка надана позивачем на підтвердження пільгового характеру роботи, оскільки така інформація узгоджується з записами в трудовій книжці.
Отже, матеріалами справи підтверджено пільговий характер роботи позивач з 22.01.2001 року по 04.03.2001 року (включно),  з 05.03.2001 року 31.03.2001 року (включно), з 04.02.2002 року по 17.03.2002 року (включно), з 18.03.2002 року по 24.04.2002 року (включно).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2021 року № 052530002720; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду навчання на курсах підземних горно-робочих з 22.01.2001 року по 04.03.2001 року, періоду роботи учнем підземного горно-робочого з 05.03.2001 року по 31.03.2001 року, періоду навчання на курсах прохідників з 04.02.2002 року по 17.03.2002 року, періоду роботи учнем прохідника з 18.03.2002 року по 24.04.2002 року на Третьому шахтопрохідницькому будівельному управлінні ДВАТ треста «Донецькшахтопроходка».
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/18615/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 22 лютого 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  Е.Г. Казначеєв