ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/209/23	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/12769/21 Категорія:  307020000 	Скляренко В. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд  у складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.

секретар – Зінченко Ю.О. 

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ; 
представник позивача - адвокат Траченко Ірина Вікторівна;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України;

третя особа - ОСОБА_2 ;

особа, що подала апеляційну скаргу – представник позивача адвокат Траченко І.В. 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Траченко І.В.на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року, у складі судді Скляренко В.М., -

                                                      в с т а н о в и в : 

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на нараховану та неотриману пенсію спадкодавця та зобов`язання вчинити дії.
В обгрунтування позову вказувала, що в 2014 році ОСОБА_3 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 була змушена покинути своє постійне місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту й тимчасової окупації та приїхала в м.Черкаси до своєї дочки ОСОБА_1 , родинні зв`язки з якою підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_4 НОМЕР_1 від 02.03.1955 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 06.10.2020 року (шлюбне прізвище ОСОБА_1 ).
Також зазначає, що мати позивача була зареєструвана в органах соціального захисту м.Черкаси, як тимчасово переміщена особа, і стала на облік, як одержувач пенсії до органу Пенсійного фонду на території м. Черкаси.
В 2016 році ОСОБА_3 тимчасово виїхала з м. Черкаси до м. Донецьк з метою перевірки стану залишеного майна на тимчасово непідконтрольній території України. Однак, у зв`язку з введенням посилених обмежувальних заходів на пунктах пропуску через кордон, повернутися до м. Черкас вже не мала можливості.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Донецькій області серія НОМЕР_3 від 30.07.2019 року, актовий запис № 1482.
Останнє місце нарахування та отримання ОСОБА_3 пенсії є м. Черкаси та Черкаське обласне управління акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Також зазначає, що вона (позивач) в межах строку, визначеного законодавством, звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (неотриману пенсію) після смерті матері, однак постановою нотаріуса від 21.01.2020 року №40/02-14 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з посиланням на відсутність підтвердження місця проживання спадкодавця та на наявність в Спадковому реєстрі заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 11.08.2008 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., а також на неможливість отримання інформації щодо вказаного заповіту на тимчасово окупованій території та встановлення наявності спадкоємців, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Позивач просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на нараховану та неотриману за життя пенсію її матері  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити їй  нараховану та неотриману за життя пенсію її матері ОСОБА_3 , а також стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на її  користь судовий збір.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
           Суд мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 01.10.2019 року, тобто в межах шестимісячного строку, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, в якій зазначила, що, окрім неї, спадкоємцем першої черги також є ОСОБА_2 (дочка померлої). Вказане підтверджується відповідною заявою від 01.10.2019 року (а.с. 83).
Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. від 21.01.2020 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в зв`язку з неможливістю запитати та отримати повну інформацію про заповіт, який було складено ОСОБА_3 та який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., а також інформацію про наявність спадкоємців, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважаються такими, що спадщину прийняли.
Суд першої інстанції зазначив, що позивач ОСОБА_1 , звертаючись з даним позовом до суду, зазначала, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3 , однак відповідних доказів цього не надала, лише було надано до суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Однак, зазначені докази не підтверджують родинних відносин саме між спадкодавцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , оскільки в свідоцтві про народження матір`ю позивача вказана  ОСОБА_6 . Доказів того, що остання змінила своє прізвище на ОСОБА_7 , позивачем не надано. Крім того, остання, у випадку неможливості подати докази, не клопотала про витребування таких доказів в судовому порядку. Також позивач не заявляла вимог про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_3 та не надавала доказів на підтвердження такого факту. Тобто позивачем не доведено належними та переконливими доказами родинних відносин між спадкодавцем та позивачем, а також відсутність інших спадкоємців за законом чи за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті   ОСОБА_8 . Суд першої інстанції врахував, що згідно матеріалів справи 11.08.2008 року ОСОБА_8 був складений заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., який не скасований, однак зміст вказаного заповіту на даний час невідомий. Вказане не виключає того, що заповіт міг бути складений на користь іншої особи. Позивачем не доведено належними доказами відсутність інших осіб, які в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . Тому, підстав вважати, що позивач  ОСОБА_1  є спадкоємцем після смерті  ОСОБА_3 , до того ж єдиним, немає.
            Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, представник позивача адвокат Траченко І.В.оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на те, що суд першої інстанції дав вибіркову оцінку належності, допустимості, достовірності наявних в матеріалах справи доказів. Так, зазначає скаржник, суд з урахуванням того, що в позовній заяві зазначено про наявність у позивача сестри - ОСОБА_2 , залучив її до  участі у справі  в  якості третьої особи. Разом з тим, судне прийняв до уваги згадку двічі у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 21.01.2022 № 40/02-14 про те, що  ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1 . Копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було неумисно упущено при формуванні копій документів до позовної заяви, тому вказана копія додається до апеляційної скарги. 
Вважає, що суд допустив формальний підхід і неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Учасники справи не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
       Матеріалами справи встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк померла ОСОБА_3 , що підверджується відповідним свідоцтвом про смерть останньої від 30.07.2019 року, виданим Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, серія НОМЕР_3 .
Відповідно до ст.ст. 1217, 1218  ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Відповідно до частини 1 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Згідно частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Таким чином, до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 не проживала разом із ОСОБА_3 на день її смерті.
ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто в межах шестимісячного строку, звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, в якій зазначала, що, окрім неї, спадкоємцем першої черги також є ОСОБА_2 (дочка померлої). Вказане підтверджується відповідною заявою від 01.10.2019 року (а.с. 83). 
Згідно матеріалів справи, 11.08.2008 року ОСОБА_8 був складений заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., який нею не скасований, однак, зміст вказаного заповіту на даний час невідомий, а також невідомо на користь кого був складений даний заповіт: на користь ОСОБА_1 чи на користь іншої особи.
Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Н.В. від 21.01.2020 року позивачу ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з неможливістю запитати та отримати повну інформацію про заповіт, який було складено ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., а також інформацію про наявність спадкоємців, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважаються такими, що спадщину прийняли.
Із відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на запит адвоката повідомлено, що місце зберігання архіву нотаріальних документів, напрацьованих Соловйовою Н.Є. по Донецькому міському нотаріальному округу, в тому числі заповіту ОСОБА_3 , посвідченого 11.08.2008 року, на даний час не відоме. 
Разом з тим, із вказаної відповіді вбачається, що п. 2 наказу ГУЮ у Харківській області від 04.12.2014 року №671/4, яким ОСОБА_10 було призначено на посаду державного нотаріуса Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, останню зобов`язано забезпечити збереження напрацьованого нею раніше архіву нотаріальних документів та завершення процедури припинення нотаріальної діяльності в Донецькій області після закінчення антитерористичної операції.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Верховний Суд в постанові від 27.12.2019 року у справі № 641/6191/17 зазначив, що тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем та її представником не надано належних і допустимих доказів про відсутність інших осіб, які, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 . При цьому, позивач ОСОБА_1 в заяві про прийняття спадщини від 01.10.2019 року зазначала, що ОСОБА_3 мала доньку  ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, як встановлено з матеріалів справи, 11.08.2008 року ОСОБА_8 був складений заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовою Н.Є., який нею не скасований, однак, зміст вказаного заповіту на даний час невідомий, а також невідомо на користь кого був складений даний заповіт.
У відповідності до частин 3, 4, 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значеня для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
           Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів -
п о с т а н о в и в :

     Апеляційну скаргу  представника позивача адвоката Траченко І.В. на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування на нараховану та неотриману пенсію спадкодавця та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року у даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складено 15 лютого 2023 року.

Судді:                          Ю.В. Сіренко 

Н.І. Гончар 

Т.Л. Фетісова