ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

25 січня 2023 року                                                                                      Справа № 906/601/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. ,  суддя Олексюк Г.Є. 

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" 
на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022
(ухвалене о 13:04 год. у м. Житомирі, повний текст складено 14.11.2022)
у справі № 906/601/22 (суддя Вельмакіна Т.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" 
до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області
про стягнення 6 628 грн 54 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" звернулось до суду з позовом про стягнення з Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області 6 628 грн 54 коп. боргу.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на постачання електричної енергії №145 від 06.10.2021 в частині оплати за поставлену електроенергію.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022 у справі №906/601/22 було відмовлено в позові.
При ухваленні вказаного рішення суд виходив з того, що за результатами електронного аукціону 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" та Швайківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (укладено договір №145 про постачання електричної енергії споживачу, за умовами якого загальна вартість цього договору на момент його укладення становила 69 000 грн.
В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди до вказаного договору:
- 19.11.2021 №1 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 04 коп. з ПДВ;
- 25.11.2021 №2 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 34 коп. з ПДВ;
- 14.12.2021 №3 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 67 коп. з ПДВ;
- 16.12.2021 №4 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 4 грн 03 коп. з ПДВ;
- 23.12.2021 №5 про зменшення загальної суми договору на 11,52 грн. Відповідно до п.2 вказаної додаткової угоди загальна ціна договору становить 68 988 грн 48 коп.
Суд вказав, що додаткові угоди №1 від 19.11.2021, №2 від 25.11.2021, №3 від 14.12.2021, №4 від 16.12.2021 між сторонами укладено з порушенням вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", тому до вказаних угод підлягають застосуванню наслідки, визначені п. 2 ч. 1 ст. 43 вказаного закону щодо їх нікчемності.
Враховуючи викладене, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт виконання сторонами у справі договору про постачання електричної енергії споживачу №145 від 06.10.2021, а саме постачання позивачем відповідачу електричної енергії та здійснення оплати відповідачем в розмірі, що встановлений додатковою угодою до договору №5 від 23.12.2021 на суму 68 988 грн 48 коп., суд дійшов висновку про відмову в позові.
Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 11, 525, 526, 610, 626, 632, 638, 656, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 5, 41, 43 Закону України "Про публічні закупівлі".

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"  із апеляційною скаргою, відповідно до якого просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022 у справі №906/601/22 та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своєї позиції позивач вказує таке.
Сторонами було у відповідності до умов договору про постачання електричної енергії споживачу №145 від 06.10.2021 та норм Закону України "Про публічні закупівлі" укладено Додаткові угоди №1-4, при цьому в кожному випадку пропозиція про внесення змін до умов Договору підтверджувалось належним чином оформленими ціновими довідками Житомирської торгово-промислової палати України, а саме: цінова довідка №В-3622 від 04.11.2021, цінова довідка №В-3633 від 05.11.2021, цінова довідка №В-3699 від 16.11.2021 та цінова довідка №В-3756 від 24.11.2021.
При цьому, додатковими угодами не збільшувалась загальна вартість Договору. Зміна ціни на електричну енергію відбулася виключно за наявності підстав, а саме через збільшення ціни на ринку електричної енергії, що підтверджено довідками Житомирської торгово-промислової палати, крім того ціна на електричну енергію, визначена Договорі, змінювалася не більше як на 10%, з урахуванням попередніх змін, внесених до договору, а зазначені зміни не призвели до збільшення суми, визначеної у договорі, чим підтверджено, що додаткові угоди № 1-4 укладені з дотриманням положень п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та листа-роз`яснення Мінекономрозвитку України "Щодо зміни істотних умов договору про закупівлю" № 3302- 06/34307-06 від 27.10.2016 та положень укладеного між сторонами договору, з огляду на що відсутні правові підстави для визнання їх нікчемними
Висновок суду, що Додаткові угоди №1 від 19.11.2021, №2 від 25.11.2021, №3 від 14.12.2021 та №4 від 16.12.2021 укладено з порушенням вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 2 п. 14.8 Договору та як наслідок застосування до вказаних угод наслідки, визначені п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі" щодо їх нікчемності є необґрунтованим та безпідставним
За наведеного, ТОВ "Житомиргаз збут" вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що жодного разу підвищення вартості договору не було і не могло бути, так як вимагає того процедура проведення відповідних відкритих торгів по спірному предмету та частиною 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено низку випадків для зміни істотних умов договору про закупівлю.
Не існує законодавчих підстав для внесення змін збільшення суми договору про закупівлю, тобто сума по договору ніяк не може перевищувати 69 000 грн.
Відповідно до актів на оплату від 11.11.2021 № 61012134 на суму 19 990 грн 68 коп. та від 14.12.2021 № 61013373 на суму 48 997 грн 80 коп., Швайківською сільською радою було сплачено всю вартість за постачання електричної енергії згідно договору. Тобто, заборгованість по договору № 145 про постачання електричної енергії споживачу від 06.10.2021 відсутня. 
Враховуючи сукупність викладених обставин, вважає, що відсутні законні підстави для скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022 у справі 906/601/22 та задоволення позовних вимог.
Тому, відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що за результатами процедури відкритих торгів 06.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (постачальник) та Швайківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області (споживач) укладено Договір №145 про постачання електричної енергії споживачу (далі – Договір; а. с. 12-20), за умовами якого цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу.
Згідно з п. 2.1 Договору за цим договором постачальник продає електричну енергію. Код згідно ДК 021:2015-09310000-5 електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість фактично спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 3.1. Договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється в строк з 13.10.2021 до 31.12.2021
Пунктом 3.4 Договору сторони погодили місце поставки та обсяг постачання електричної енергії споживачу: згідно з додатку 1 до Договору; кількість – 25 000 кВт/год.
Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п.3.3 Договору).
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору (п.5.1 Договору).
Згідно з п.5.2 договору загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 69 000 грн.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 Договору).
Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 7 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду (п.5.7 Договору).
Згідно з додатком №2 до договору (Комерційна пропозиція) визначено ціну (тариф) електричної енергії - 2 грн 76 коп. (а. с. 24).
В подальшому, між сторонами було укладено додаткові угоди (а. с. 60, 62, 64, 66, 68) до вказаного договору:
- 19.11.2021 №1 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 04 коп. з ПДВ;
- 25.11.2021 №2 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 34 коп. з ПДВ;
- 14.12.2021 №3 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 3 грн 67 коп. з ПДВ;
- 16.12.2021 №4 про підвищення ціни та внесення змін до додатку №2 (Комерційної пропозиції), у якій встановлено ціну (тариф) електричної енергії - 4 грн 03 коп. з ПДВ;
- 23.12.2021 №5 про зменшення загальної суми договору на 11,52 грн. Відповідно до п.2 вказаної додаткової угоди загальна ціна договору становить 68 988 грн 48 коп.
Як убачається із матеріалів справи, позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу електричну енергію в обсязі 31 106 кВт/год на загальну суму 108 517 грн 02 коп., що підтверджується Актами приймання-передачі електричної енергії від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021 (а. с. 91-92).
Відповідач частково оплатив вартість електроенергії на суму 101 888 грн 48 коп., що підтверджується в сукупності Актом звірки взаєморозрахунків від 17.02.2022, платіжними дорученням № 97 від 15.11.2021, № 430 від 15.11.2021, № 179 від 17.11.2021, № 103 від 17.12.2021, № 473 від 17.12.2022, № 204 від 20.12.2021 (а. с. 29, 69-72).
Суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутнє платіжне доручення № 503 на суму             32 900 грн, вказане в акті звіряння, однак враховує, що позивач не заперечує таку оплату.   
Враховуючи викладені обставини, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, що кореспондується зі ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.
Статтею 276 Господарського кодексу України також передбачено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.
Вище встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" на виконання умов Договору, поставив відповідачу електричну енергію в обсязі 31 106 кВт/год на загальну суму 108 517 грн 02 коп., а відповідач частково оплатив вартість електроенергії на суму 101 888 грн 48 коп.
Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 6 628 грн 54 коп.
Щодо висновків суду про нікчемність додаткових угод №1 від 19.11.2021, №2 від 25.11.2021, №3 від 14.12.2021, №4 від 16.12.2021 в силу п. 2 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі", суд апеляційної інстанції вказує таке.
Відповідно до статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.
Частиною четвертою статті 41 цього Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
Частиною п`ятою вказаної статті Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").
Правовою підставою для укладення додаткових угод №1 від 19.11.2021, №2 від 25.11.2021, №3 від 14.12.2021, №4 від 16.12.2021 були норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону.
Водночас статтею 43 Закону України "Про публічні закупівлі", якою встановлено підстави нікчемності договору про закупівлю, не передбачено серед правових підстав нікчемності договору порушення сторонами вимог частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Вказане свідчить про те, що у новій редакції Закону України "Про публічні закупівлі" (з 19.04.2020) порушення частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не є законодавчо встановленою підставою нікчемності правочину.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21, від 09.02.2022 у справі № 924/197/21, від 15.06.2022 у справі № 924/674/21.
Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо нікчемності додаткових угод є помилковим, здійснений за результатом неправильного застосування норм матеріального права.
Також, суд бере до уваги, що скаржник обґрунтовував вимоги своєї апеляційної скарги дотримання сторонами порядку укладання додаткових угод, наявністю підстав для внесення змін до Договору та не вказував на невірне застосуванням судом норм ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі", через помилкове ототожнення частин 4-5 статті 41 вказаного закону.
При цьому судом враховані положення ч. 4 ст. 269 ГПК України за якими суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції вказує, що додаткові угоди №1 від 19.11.2021, №2 від 25.11.2021, №3 від 14.12.2021, №4 від 16.12.2021 станом на перегляд рішення суду першої інстанції є чинними, не оспорені в установленому законом порядку.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.
В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково підтверджується матеріалами справи.
В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1        ст. 277 ГПК України).
Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут", скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022 у справі № 906/601/22 та ухвалення нового про задоволення позову.
Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" задовольнити.
2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 12.10.2022 у справі №906/601/22  скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити.
Стягнути з Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (13331, Житомирська обл., Бердичівський р-н, село Швайківка, вул.Осівка, будинок 1А, код 04345658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (10003, Житомирська обл., місто Житомир, Перемоги майдан, будинок 10, код 39577504) – 6 628 грн         54 коп. та 2 481 грн - судового збору.
3. Стягнути з Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області (13331, Житомирська обл., Бердичівський р-н, село Швайківка, вул.Осівка, будинок 1А, код 04345658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (10003, Житомирська обл., місто Житомир, Перемоги майдан, будинок 10, код 39577504) - 3 721 грн             50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Господарському суду Житомирської області видати накази на виконання цієї постанови.
5. Справу № 906/601/22 надіслати Господарському суду Житомирської області.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий  суддя                                                                      Петухов М.Г. 

Суддя                                                                                              Гудак А.В. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.